10 



H. H. REUSCH. NYE OPLYSNINGER OM OLI VINSTENEN'. 



stenforekomster er den saa godt som eneraadende; den rene olivin- 

 sten er overkovedet en meget sjelden bergart. 



Vi vil nu se paa nogle enkeltheder ved olivinstenens maade at 

 optræde paa. Vi vil forst folge den med smaalinjer paa kart- 

 skissen anmærkede vei fra Gusdalsvandet mod so. gjennem Alme- 

 klovdalen. Ved punktet a bør man tage af et lidet stykke tilhoire. 

 Man gaar over temmelig flad klippegrund af smukt laget, serpentin- 

 forende olivinsten. Lagene, der i det hele staar steilt, udhæver 

 sig fra hverandre foruden ved større eller mindre tilbøielighed til 

 at forvitre ogsaa ved større og mindre rigdom paa glimmer. De 

 ligger i stærkt sammenpressede folder („ gl idningsf older"). 

 Ved disse bemærker man tildels, at glimmerhinderue ere ind- 

 byrdes parallele. overensstemmende med lagenes stilling i det store, 

 uanseet de enkelte folder. Her er altsaa i olivinstenen en trans- 

 versalskifrighed. svarende til den. der sees i adskillige gneiser. 

 Hosstaaende er afbildet en liden. omtrent V/ 2 m. hoi klippe, 

 der viste dette forhold meget smukt. Andre steder ser man dog. 



Fig. 6. 



En omtrent 1', m. høi klippeflade. Glidningsfold i olivinsten. Glimmerhinderne i 

 bergarten er indbyrdes parallele, uanseet. foldningen. 



at glimmerhinderne følger foldernes bøininger. atter andre steder, 

 at glimmeren, specielt paa ombøiningsstederne, ligger i forskjellige 

 retninger uden nogen regel. — Ved elven ikke langt herfra sees 

 gneis strygende vs v. paa et punkt steiltstaaende. 



Det største olivinstenparti indtager den nedre del af Almeklov- 

 daleus nordøstlige side; den ovre rand af dalsiden er gneis. Langs 

 grænsen bestaar olivinstenen af den serpentinførende varietet; for- 



