CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 18 83 No. I. 



11 



resten af den smulrende, rene varietet. I denne fremhæver sig 

 som en opragende haug Skjælhammeren (S), der hvor det store 

 faldtegn staar paa kartet i v. for gaarden Ekreimsæter (E). Dette 

 fremspring opdages allerede paa lang afstand derved, at det er 

 aldeles blottet for vegetation. Vind og regn ferer nemlig stadig 

 det sandige foivitringsgrus væk, og den uafbrudte opsmulren hin- 

 drer mos og lav fra at fæste sig paa klippen. Dette punkt 

 er ganske interessant derved, at man her godt kan iagttage lagbyg- 

 ningen, endvidere derved, at visse, forresten temmelig henfiydende 

 lag indeholder knoller af storkrystallinsk olivin. Knollerne er rund- 

 agtige og kan opnaa en størrelse som en knytnæve. Hosstaaende 

 tegning viser i profilsnit et stykke af tjeldets overflade med 4 

 olivinknoller. De merke Huier betegner glimmerhinder. Hver knol 

 bestaar i de tilfælde, jeg har undersogt, af et enkelt individ, hvad 



man kan se deraf. at samme klovningsretning er herskende for 

 hele knollen. Knollerne er gjennemsatte af talrige sprækker. af 

 hvilke et system, dannet af nogenledes parallele, gjerne en liden 

 smule krumt fortlobende, ofte fremhæver sig. Det bor bemærkes, 

 •at man ved en leselig betragtning kan forledes til at antage disse 

 sprækkers glinsende aflesningstiader for at betegne gjennemgangs- 

 retninger. ( Hivinknollerne er nærmest omgivet af en zone, bestaaende 

 af en mere grovkornet varietet af olivinstenen end den alminde- 

 lige. Meget ofte trænger denne omgivende olivinsten med sine 

 forurensninger, glimmerblade m. m. i aarer eller sækforniede for- 



Fig 6. 



