CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 8 3. No I 



13 



En temmelig finkornet varietet, som jeg har undersogt noget nøiere, 

 ■er meget smukt „strakt il . Paa tverbrud viser den sig at være 

 ;sammensat af tynde, glimmerrige og glimmerfattige lag. Paa skif- 

 righedsflader ser man, at glimmeren er anordnet i zirlige, fine, ret- 

 linjede baand; disses retning er ikke, som vel kanske hyppigst er 

 tilfældet, parallelt med faldlinjen. Paa de, som anfort, steiltstaaende 

 lag tegner de sig med en hældning af omtrent 20° i nordvestlig 

 retning. 



I et mikroskopisk præparat (se fig. 8), forfærdiget parallelt 

 skifrighedsretningen, saa man. at glimmerbaandene var sammensatte 

 af isolerede glimmerskjæl (i præparatet kim biotit), hvoraf en hel 

 del havde sin storste udstrækning parallelt baandenes retning. 

 Pesten af bergarten bestod væsentlig af kvarts. Denne optraadte 

 for en stor del paa en mærkværdig maade. nemlig i lange, ret- 

 linjede, fine stave eller strenge, hvilke naaede en længde af 5 mm. 

 og vel saa det, medens bredden var omkring '/,„— ] / 7 mm. Kvarts- 

 strengene var gjennemsatte af tversprækker og viste sig, betragtede 

 mellem korsvise nikoller, at være sammensatte af en række for- 

 skjelligt orienterede individer; disse vare for det meste noget lang- 

 strakte i strengenes længderetning. Resten af bergarten bestod af 

 mere uregelmæssigt om hverandre liggende kvartskorn, mellem 

 hvilke ogsaa optraadte feldspat. tildels med tvillingstribning. An- 

 tydning til en anordning af kvartsen i stængler saaes dog ogsaa 

 her. Accessorisk forekom i bergarten ikke saa faa afrundede 

 apatitkorn og desuden en merk jernerts. 



I et præparat (fig. 7), forfærdiget lodret paa glimmerbaandene, 

 (altsaa ogsaa lodret mod gneisens lagning), saaes intet til kvartsens 

 anordning i stave; man saa kun rundagtige gjennemsnit af uregel- 

 mæssig om hverandre liggende korn. Glimmerindividerne viste sig 

 at være tavleformede og at ligge med sin gjennemgang nogenlunde 

 parallelt med lagningen. 



Et fremtrædende punkt i den sydostlige del af det store olivin- 

 stenfelt er Rodhaugen (R paa kartskissen). Den her herskende, 

 serpeutiuforende oli vinsten optræder i vertikale lag. Indleiret er 

 underordnede leier af olivin førende eklogit, som jeg i min for- 



