CHRISTIANIA VLDENSK.-SELSK. FORHANDL 18 83. No. 2. 



5 



Dersom man til Le Jo lis sectio Dendroideæ skulde hen- 

 regne alle arter med slimkanaler i stipes og til sectio Saccharinæ 

 alle uden saadanne, maatte til den forstnævnte ogsaa henfores den 

 af J. G. Agardh fra Spitsbergen beskrevne L solidungula (Spetsb. 

 Alg. p. 3). hvorom denne ndtaler sig saaledes: ,.Åfven till afgorande 

 af den sålunda uppkastade frågan om Laminariernes naturliga grup- 

 pering, synes mig den nya Spetsbergska arten lemna ett vigtigt 

 bidrag. Oaktadt nemligen arten i hela sitt utseende nårmar sig 

 de arter, som stå kring L. saccharina — och det ånda derhån, att 

 Kuprecht henforde til L. saccharina de tvenne af honom sedda 

 exemplar, som jag vågat gissa tilkora L. solidungula, — så borde 

 arten likvål, med afseende på den anatomiska structuren af stipes 

 hånforas till den andra gruppen. Hos ingen art af hela slagtet, 

 så vidt jag haft tilfalle se, forekommer nemligen de slemforande 

 kanaler, som skulle karakterisera L. digitata, så stårkt utbildade 

 som hos L. solidungula. Knappast torde det kunna anses vål till- 

 fredsstålla naturlig forvandtskap, att å ena sidan sammanfora L. 

 solidungula och L. digitata, a andra L. saccharina och L. flexicaulis." 



Effcer at have omtalt de koucentriske ringe (aarringe) i stipes 

 hos L. Cloustoni og den dermed i forbindelse staaende aarlige for- 

 nyelse af lamina'n samt rhizin-krai isenes tiltagen i antal fortsætter 

 Le Jolis saaledes (1. c. p. 26): ,.Le Laminaria flexicaulis offre 

 des phases de végétation bien dittérentes. .1 'ai dit plus haut que 

 le stipe de cette espece, (piehpie ågée que paraisse la plante, ne 

 presente pas d'anneaux eoncentriques, qu'il a une structure homo- 

 gene. qu'il ne se renfle pas å la base, et que ses racines sont dis- 

 posées irrégulierement sur un ou plusieurs rangs; ces caractcres 

 concordent bien avec le mode] de devéloppement de la fronde. Lors- 

 que celle-ci. entiére dans sa jeunesse, s'est plus tard divisée en 

 lanicres. elle s'accroit en longueur, toujours par la base et en repous- 

 sant la partie la plus vieille å Fextrémité, et cet allongement a 

 lien (Vune maniere continue et uniforme. Les laniéres sont done 



