CHRISTIANIA VIPENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 8 3. No 2 



11 



følgende beskrevne L. digitata f. longifolia, (ler har en oventil no- 

 get sammentrykt stipes, men er saa nøie forbunden med hovedfor- 

 men, at berettigelsen af at opstille den som en benævnt form endog 

 kan drages i tvivl. En anden og mere afvigende form beskriver 

 Kjel lm an fra det Kariske hav og Novaja Semlja. nemlig L. digi- 

 tata f. complanata (Kjellm. Kariske hafvets alveg. p. 26). Denne 

 ■danne]" saa at sige en overgang fra L. digitata til L. flexicaulis 

 (efr. 1. c. og Munn. Meer. Algenveg. p. 38— 3'.)). 1 



Fucits hyperborcus Gunn. (Fl. Norv. I. p. 34. tab. 111) henfører 

 Le Jolis til L. flexicaulis, fordi stipes angives undertiden ogsaa 

 at være sammentrykt, at den paa figuren angivne anordning af 

 rhizinerne stemmer overens med L. flexicaulis, og endelig at saa vel 

 stiges som lamina benyttes som surrogat til kreaturene. — At Gun- 

 nerus i sin F. hyperborcus har villet fremstille L digitata, sjnes 

 for mig hævet over al tvivl. uanseet at han til denne kan have hen- 

 regnet visse former af L. flexicaulis. Hans beskrivelse svarer ho- 

 vedsageligst til førstnævnte art. ligeledes figuren (tab. III), som dog 

 er mindre instruktiv, idet rhizinerne hverken svarer til L digitata 

 eller L. flexicaulis efter hvad jeg har havt anledning til at iagt- 

 tage i Nordland og Finmarken; dog minder disses kraftige udvik- 

 ling mere om forstnævnte end sidstnævnte. Heller ikke svarer 

 stipes's jevntykke form til nordlandske eller finmarkske eksempla- 

 rer af de to arter; men lamina'n har derimod stor lighed med 

 samme hos L. digitata. 2 De af Gunnerus citerede folkenavne paa 

 arten betegner i ethvert fald i Nordland og Finmarken alene L. 

 digitata-* videre er det L. digitata, og ikke, som af Le Jolis an-, 

 taget, L flexicaulis, der navnlig i Finmarken benyttes som surro- 

 gat til kreaturene; 4 endvidere identifiserer Gunnerus sin F.hyper- 



' Jeg skulde iøvrigt være tilbøielig til at anse denne som en fonn af L. flexicau- 

 lis, da den mangler slimkanaler i stipes, sandsynligvis ogsaa barklag. 



2 Hos nordlandske og linmarkske eksemplarer af /,. flexicaulis med kraftig udvik- 

 let stipes, hvad figuren tydeligt n ok angiver, vil man oftest tinde, at lamina'n 

 har kilcformig basis. 



3 „Norvegis Tare- vel Tare-Iegy; in Søndmøria, Kurve-tare vel StoLLe-tare" (Gunn. 

 1 e.|. — L. flexicaulis kaldes derimod „smaatare". 



4 Man skjærer stipes i smaa stykker, hvorpaa heldes kogende vand I Nordland 

 benyttes hovedsageligst Alaria. 



