CHRISTIANIA VIDKXSK.-SELSK. FORHANDL.. IS 83 No. 2. 



19 



Porsanger- og Laksefjord tindes den ikke, i det mindste ikke saa 

 langt ind som henholdsvis til Storsandnæs, Rnssemark og Lebesby, 

 heller ikke i Øksfjord. Det østligste sted. hvor den med sikkerhed 

 er funden, er Kiberg ved Vardø, men den tindes sandsynligvis og- 

 saa østenfor og muligens saa langt ind som til Hjelme i den øst- 

 lige og Ekkere i den vestlige del af Varangerfjord. Ved Lofoten 

 er den almindelig saavel ved den indre som ydre side af egruppen. 

 Ved Ledingen er den ikke almindelig og opnaar ingen betydelig 

 størrelse. Krogh (Etterretninger p. 27tii omtaler den som almin- 

 delig ved Stadt, og Strøm (Søndm. I. p. ( .)4) ved Sondmére. Ved 

 Stavanger og Skudesnæs er den ligeledes almindelig (Schubeler). 

 Den forekommer muligens ogsaa i den ydre del af Kristiania- fjorden. 



f. longifolia Nob. 



L. forma stipite paulum flexili, interne rugoso; 

 lamina multifida, elongata, lata; ceteris forma typica 

 percimilis. 



Hos denne tonn er stipes's ovre trediedel lidt bøiet og noget 

 sammentrykt. laniina'n langere. bredere og meget mere delt end 

 hos f. typica. Ken del af stijies. som er sammentrykt og bøiet, er 

 uden barklag, medens den øvrige del fuldstændig ligner hovedfor- 

 men; slimkanalerne er lige saa tydelige som hos denne; rhizinerne 

 som hovedformens. Lamina'ns længde gaar hos finmarkske eksem- 

 plarer op til lou cm., bredden er ofte lig længden. i almindelig- 

 hed er den forholdsvis bredere end hos hovedformen, den er meget 

 mere delt end sidstnævnte, og fligene er noget smalere (ca. 4 cm.). 



Jeg har fondet denne form kun ved Berlevaag i Øst-Finmar- 

 ken opkastet paa stranden; den synes at vokse paa større dybde 

 end f. typica. Ved talrige mellemformer er den nøie forbunden 

 med sidstnævnte. 



L. Aexicaulis (Le Jol.) Xob. 



Examen p. 57; lim. mut. 

 L. libris radicalibus inæqualiter dispositis; stipite 

 flexili, lævi vel interdum fere erecto. valido. teretius- 



2* 



