CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 883. No. 4. 



5 



Det laa nu nær at antage, at den høiere Kvælstofgehalt hos 

 Hestehæmoglobin maaske kunde indvirke paa dettes optiske Egen- 

 skaber, saaledes at dets spektrophotometriske Konstanter vare for- 

 skjellign fra de i denne Retning hidtil undersøgte Oxyhæmoglobiner. 

 Dels af den Grand, dels fordi en spektrophotometrisk Undersogelse 

 a f saamange Blodfarvestoffe som niuligt er ønskelig, har jeg fore- 

 taget en saadan. hvis Resultat hidsættes i nedenstaaende Tabel. 1 

 denne er saavel de benyttede Spektralregioner som Betegnelser for 

 de forskjellige deri forekommende Storrelser de samme som ved 

 de tidligere Undersogelser af samme Slags. Det benyttede Appa- 

 rat er et Hufnersk Spektrophot meter af nyeste Konstruktion, og 

 selve Bestemmelsen foregik paa den for beskrevne Maade. 



c 





4/ 



0.0028980 



0.002025 



0.001498 



0.0018812 



0.001962 



0.001442 



0.0010817 



0.001908 



0.001421) 



0.0014910 



O.001898 



0.001401 



0.0012527 



0.0018:)!) 



0.001386 



0.0011007 



0.001808 



0.001345 





0.001910 



0.001413 



A° 



Kvotienten — = L.352. 



For Oxyhæmoglobin af Hundeblod er ved det. benyttede Apparat: 



A = 0.0018807 ) 4 



> = 1 H 4 

 A ' = 0.0014030 j A 



Overensstemmelsen i de spektrophotometriske Forhold er alt- 

 saa saa iøinefaldende, at man ogsaa for Hesteoxyhæmoglobinets 

 Vedkommende ledes til at antage den tarvende Gruppe lnr identisk 

 med den i de evrige undersogte Hæmoglobiner indeholdte, og at 

 folgelig Mergehalten af Kvælstof maa tilskrives den i Hæmoglo- 

 binmolekylet indgaaende Gttobulinkomponent. 



Fui- i saa Henseende al k<mmie ftUdt paa det Rene har jeg 

 ogsaa bestemt Konstanterne for det reducerede Hæmoglobin af 



