12 



JAC. G. OTTO. STUDIER OVER METHÆMOGLOBIN. 



lighed, at Methæmoglobinet kun adskiller sig fra Oxyhæinoglobin 

 derved, at dettes lestbundne Surstof er gaaet over til fast, ke- 

 misk bundet. 



Efter at jeg i det foraustaaende bar omtalt de vigtigste An- 

 skuelser, som i Tidens Leb har gjort sig gjældende angaaende 

 Surstofmængden i Methæmoglobiu. skal jeg gaa over til at omtale 

 mine egne Forseg i denne Retning. 



Væsentlig bestemmende for de forskjellige Forskeres Meninger 

 har, som ovenfor vist. i Særdeleshed 2 Forseg været, nemlig: 



1. Eeduktion af Methæmoglobin ved Hjelp af Svovlammonium og 



2. Dannelsen af Alethæmoglobin af reduceret Hæmoglobin ved 

 forskjellige Agentier; begge Processer selvfelgeligt nden Luf- 

 tens Adgang. 



Udfaldet af disse, som det skulde synes, simple Experimenter 

 har imidlertid været forskjelligt og derved ledet til to modsatte 

 Opfatninger, hvorfor det forekom mig at være af Interesse atgjen- 

 tage Forsegene, s.iamegetmere som ingen af de evrige har arbeidet 

 med garanteret rene Methæmoglobiuoplosninger, da dette Stof ikke 

 har været kjendt i ren krystalliseret Tilstand før Hiifners og mit 

 tidligere eiterede Arbeide. For Reduktionsforseget varf Anordnin- 

 gen i det Hele overensstemmende med Hoppe-Seylers og jSaarbachs, 

 idet Hensyn toges til den sidstes Indvending angaaende den ind- 

 virkende Svovlammoniummængde. 



Udferelsen af Forsoget foregik paa felgende Maade: 

 En passende fortyndet alkalisk Oplosning af muligst rent 

 krystalliseret Methæmoglobin (af Svineblod) bragtes i en tohalset 

 AVulfsk Flaske, kfr. Fig. 1. hvis begge Tuber var forsjmede med 

 gjennemborede lufttæt sluttende Korke. Gjennem den ene af disse 

 gik Reret a tilbunds og stod paa den anden Side i Forbindelse 

 med et Vandstof apparat, (Tjennem den anden Korkeboring gik 

 et (ilasrer, der kunde forskyves op og ned, og til hvis evre Ende 



