24 G. A. GULDBERG. EN SUBFOSSIL FLODHEST FRA MADAGASCAR. 



niet. Dette udgjør hos de 2 nulevende arter omtr. '/ s af dyrets 

 hele længde. Da denne subfossile art. hvis levetid, som vi senere 

 skal se. ikke kan have ligget særdeles langt tilbage i tiden, til- 

 hører den posttertiære fauna, kan man visselig også her. uden at 

 begå nogen betydeligere feil. antage. at dette har udgjort omtrent 

 V 5 af dyrets længde. og da skulde længden blive 2.080 m. eller om- 

 trent lidt mindre end 7 f od: sættes den midlere størrelse af den 

 store afrikanske flodhest til 11 fod og længden af den lille liberiske 

 flodhest til 5 å 6 fod. fremgår det. at denne madagaseiske art i 

 sin størrelse står næsten midt imellem de 2 nulevende arter eller 

 måske lidt nærmere Ch. libericnsis. 



Som allerede af Milne-Edwards omtalt i hans notits om Gran- 

 didier*s fund. blev knoklerne af denne flodhest fundne sammen med 

 levninger af madagaseiske kjæmpefugle. Æpyornis. hvilket også 

 ved de ovenfor omtalte små brudstykker fra dr. Guldberg er con- 

 stateret. 



Hvorvidt denne madagaseiske flodhest skulde have existeret 

 på en tid. da øen blev befolket, er det naturligvis vanskeligt at 

 udtale sig noget bestemt om; imidlertid er det ikke så aldeles 

 usandsynligt. 



Jeg vil ikke undlade at nævne her et sagn. der nærmere er 

 omtalt i dr. Borehgrevinks foredrag over dette fund. hvori berettes, 

 at der i fordums dage skulde have levet et uhyre, som kaldtesLa- 

 1 i ni én a. Det at overvinde dette dyr og berøve det sine horn 

 (måske hugtænder) var anseet som den største heltebedrift. 



Uden at ville indlade mig på nogen slags dristige slutninger 

 vil jeg dog nævne dette i forbindelse med det foregående. 



Med hensyn til benævnelsen kunde der vel være ligeså mange 

 grunde for at tillægge denne subfossile form artsnavnet mada- 

 gascariensis som det af G-randidier foreslåede Lemerlei. der 

 intet antyder med hensyn til dens geografiske forekomst, hvilket man 

 ved de fleste fossile arter savelsom ved den mindre nulevende art 

 har fundet mest anvendelig ved artsbenævnelsen (cfr. Journal nat. 

 science in Philadelphia vol. I. 1850. pag. 236). 



