18 



A. BL YTT. OM VEXELLAGKING. 



de vexleude terre og regnfulde tider. Pa medfølgende fig. 1 sees 

 den af Croll beregnede kurve for excentricitetens ændringer i de 

 sidste 3 millioner år. På den vandrette lime ved foden af kurven 

 er afmærket tidsrum af 21.000 års varighed. Dette er nemlig 

 middelværdien for periheliets omløbstid; en nøiagtigere beregning 

 for hvert omløbs vedkommende er if. Geelmuyden, på gruud af den 

 endnu herskende usikkerbed om planeternes masser, neppe gjørlig. 



De større og varigere ændringer i jordens faste masse antages 

 at ske meget langsomt og lades foreløbig ud af betragtning. Jeg 

 forudsætter. at havets stand under høiere bredder stiger med excen- 

 triciteten og synker med den. 1 Jeg forudsætter endvidere. at det 

 er periheliets vandring i 21.000 år. som betinger de vexleude tørre 

 og regnfulde tider. 2 Dette er alene forudsætninger, men ved hjælp 

 af dem skal vi nu prøve, om vexellagringen står i noget afhæn- 

 gighedsforhold til hine astronomiske perioder. 



Yed hjælp af kurven kan man nemlig under de nævnte forud- 

 sætninger konstruere forskjellige geologiske lagrækker. alt ettersom 

 man tænker sig steder, der ligger høiere eller lavere. Ligger 

 stedet, hvor de forudsatte lag dannes, således til. at det ved en 

 havstand. der svarer til en midlere excentricitet. netop ligger i hav-, 

 fiaden eller ved dæmninger afstænges fra havet, vil der for de dele 

 af kurven, der ligger lavere, enten være et hul i lagrækkeu eller 

 man vil have at indføre lagune- eller ferskvandsdannelser, og 

 for hver gang kurven stiger høiere og havet altså oversvømmer 

 det tænkte sted, havdannelser. dels stranddannelser. dels for de 



1 Denne forudsætning er grundet derpå, at såvel havstanden under høiere bredder 

 som excentriciteten i den senere tid i det store tåget har været aftagende. Jåra- 

 vallen i Skåne og Carseleret i Skotland er havdannelser, som begge ligger om- 

 omtrent 20 — 30 fod over havet, og som hviler på torv. der atter underleies af 

 havdannelser. Herved antydes en oscillation af havet, og en lignende oscillation 

 synes også at have fundet sted i Nordamerika omtrent til samme tid. Denne 

 oscillation kunde svare til den bøining af excentricitetskurven, som ligger om- 

 trent 20,000 år tilbage. 



s Croll o. a. mener, at periheliets omløb har en sådan virkning, ialfald når excen- 

 triciteten af jordbanen er betydelig. Men jeg kan ikke være enig med Croll, 

 når han mener, at de nuværende forhold skulde gjøre vort veirlag fugtigere end 

 ellers. Se nedf. p. 23. 



