CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 88 3. No. 9. 19 



Leieste dele af kurven dannelser fra noget dybere vand. Ligger 

 det tænkte sted deriniod så lavt at det er oversvømmet af havet 

 selv ved den laveste excentricitet, vil man for kurvens heiere dele 

 i lagrækken have at indfore dybere vands dannelser. 



Idet man således forudsætter, at havet stiger og synker med 

 kurven, og at periheliets omleb betinger en vexellagring i det små, 

 kan man tegne geologiske lagrækker, idet man tillige for grundere 

 bækkener må tage hensyn til, at de ved lagdannelsen oi>grundes. 

 Disse ved hjælp af kurven tegnede lagrækker ser ud, 

 som om de var tegnede efter naturen. En geolog vilde 

 tro, at de var ægte. Vi ser nemlig, når excentriciteten lang- 

 somt ændres i en vis retning, gjennem mange af periheliets perioder 

 vexellagring med tyndere og tyudere lag af den ene slags bergart; 

 og når den ændres hurtig, får vi en pludselig overgang mellem lag 

 af forskjellig beskaftenhed uden eller med ganske få vexellagringer, 

 således som ofte i naturen. For steder, som tænkes at ligge langt 

 fra land og elvmundinger eller dybt under havet, vil man kunne 

 få mægtige lagfelger af nogenlunde ensartet beskatfenhed. Kort 

 sagt, disse kunstige lagrækker får i et og alt et naturligt ud- 

 seende. 



Udfaldet af dette forseg opmuntrede mig til at imdersøge, om 

 jeg kunde gjenfinde disse kunstige lagrækker i naturen. Thi det 

 er klart, at dersom de to astronomiske perioder har den forudsatte 

 indflydelse på vexellagringen, da må alle geologiske snit passe til 

 den del af kurven, som fremstiller excentricitetens ændringer i den 

 tid, hvori lagene afsattes, og det på den made, at landdannelser 

 eller ferskvandsdannelser. strand- eller dybhavsdannelser må folge 

 efter hverandre, eftersom kurven stiger eller synker, og i hver af 

 disse vexlende dannelser ber snittet vise ligesåmange vexellagringer, 

 som der er perihelieomleb i den tilsvarende del af kurven. Når 

 man har neiagtige snit af længere uafbrudte lagrækker, kan man 

 således ligefrem prøve, om vexellagringen er afhængig af de to 

 astronomiske perioder. 



Vi vil nu ved hjælp af kurven konstruere en lagrække og se, 

 om vi kan gjenfinde den i naturen. På kurven (fig. 1) er afsat en 



2» 



