22 



A. BLYTT. OM VEXELLAGRING. 



Fra g til k holder kurven sig gjeimem 6 — 7 perihelieomleb 

 under den vandrette linie n— n. Efter saltvandsgibsen følger i 

 snittet forst 1 — 2 vexlinger mergel og gibs uden forsteninger r 

 dernæst ferskvandsdannelser, forst et 8 meter mægtigt gibslag med 

 ferskvandsdyr og så vexlinger af mergel og ler, lag 190 — 209 med 

 ialt 6—7 vexlinger. 



Felger vi kurven fra li til i, ser vi den stige over linien i et 

 perihelieomløb, synke under den i to, stige over den i tre og så 

 atter synke under den. I overensstemmelse dermed vexler også 

 dannelserne ved Méry (lag 210—232). TM vi har først brakvands- 

 dannelser med 2 vexlinger af mergel, ler og kiselkalk, så en fersk- 

 vandsdamielse (calcaire de Brie), derpå saltvandsdannelser med 3 

 vexlinger af mergelkalk, sand og ler og tilsidst atter en ferskvands- 

 dannelse. 



Vi har således virkelig gjenfundet vor kunstige 

 lagrække i naturen. 



Dette snit, sum indbefatter en meget betydelig del af tertiær- 

 tiden, har altså i det hele kun 46 vexellagringer; og hvis man 

 regner calcaire grossier med. bliver der i alt omtrent 70. Når 

 man tager i betragtning, at store ændringer både i dyr- og plante- 

 livet og i fordelingen af land og hav gjentagne gange fandt sted r 

 medens disse 70 vexellagringer dannedes, må vi slutte, at vexel- 

 lagringeii skyldes en periode af lang varighet!. Vi ser også, hvor 

 påfaldende kurven og snittet passer sammen. Hver gang kurven 

 stiger over linien, har snittet havdannelser, og hver gang den syn- 

 ker under den, ferskvandsdannelser. Og i hver af disse vexlende 

 laggrupper er der ligeså mange vexellagringer, som der er peri- 

 helieomleb i den del af kurven, der svarer til vedkommende lag- 

 gruppe. 



Så lange sammenlnengende snit fra tertisertiden sent de to 

 her nævnte er vanskelige at linde. Og jeg har ikke hidtil fundet 

 tiere end disse. Men den allerede påviste overensstemmelse mellem 

 forudsætningerne og virkeligheden forekommer mig atværemærke- 

 lig nok til, at den fortjener at meddeles. Den beregnede del af 

 excentricitetskurven gjentager sig selv i store træk efter en tid af 



