CHRISTIANIA V1DENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 88 3. No. 16. 



9 



har der været et Brud tilstede, men ofte blot i den alleryderste 

 Spidse (ved selve Hvirvelsøjlens Afslutning), saaledes at de oven- 

 for og nedenfor begrændsende Rande i Regelen have været hele, 

 eller delvis hele. 



Halens Yderrand har i Regelen dannet en skraat nedadlø- 

 bende Linie fra den sidste Dorsal til Hvirvelsejlens Spidse; og ved 

 dette Pimct har Buglinien nedenfra bøjet sig opad, tildels med en 

 afrundet og fuldkommen helrandet Flig. 



En distinct Brudflade er derimod altid tilstede i Spidsen af 

 yderste Halehvirvel, og Bruddet har saaledes altid idetmindste en 

 Højde af selve Hvirvelen. Denne sidste viser sig blottet og af- 

 briult, som det synes, med et ganske friskt Brud. Der mangler 

 saaledes et eller andet forbenet Parti, idetmindste endnu en Hvir- 

 vel og denne han have været forenet med en Bundt virkelige Cau- 

 dalstraaler. 



At en saadan manglende Halehvirvel nu eller tidligere har 

 været forsynet med Straaler, er i sig selv ikke usandsynligt. Saa- 

 fremt disse ikke allerede paa et tidligere Stadium ere gaaede tabte, 

 kunde det tænkes, at de, ligesom hos Trachyptcrus, dannede en di- 

 stinct Caudal, der ved en yderst spinkel Halehvirvel var forenet 

 med Legemet; maaske var denne Halerod saa skjør og dannede 

 en saa indkneben Stilk (i Lighed med Halen hos ovennævute Slægt), 

 at Caudalen regelmæssigt blev afbrudt under Individernes Døds- 

 kamp eller Bullen i Bolgerne. 



Den ovrige, skraat nedadlobende Rand af Halens Afslutning 

 er oftest hel og uskadt, men kan ogsaa vise Spor af Brud. Det vil 

 sees af de meddelte Figurer, at Halens Afslutning ikke er hos alle 

 fuldkommen lige. De Expl., hvis Hale synes at være mindst ucom- 

 plet, ere de 2 fra Tromsø og Langesund (Pl. III, Fig. 4 og 5). Især 

 er den sidste characteristisk ved sin nedbojede og temmelig langt 

 nddragne Halespids, der, paa det ubetydelige Brud i Hvirvelsojlens 

 Spidse na i-, gjør Indtryk af at have sin oprindelige Form. Exem- 

 plaret fra Stavanger er utvivlsomt afbrudt, og Læsionen igjen til- 

 helet; men ogsaa her er der (vedligeholdt?) et aabent Brud i 

 Hvirvelsojlens Spidse (Pl. III, Fig. 3). Det samme er Tilfældet 



