CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 6. No. I. 57 



Da Forfatterens Manuskript her standser midt i en meget for- 

 virret Kursperiode, har jeg troet det af Interesse allerede nu at 

 tilføie nogle Notitser til Bedømmelse af Kursforholdene indtil Aar- 

 hundredets Slutning. 



Den gangbare Mark kan for Aaret 1358 i Virkeligheden neppe 

 ansættes høiere end til h\ Gange slettere end Sølv. Allerede i 

 1360 tinde vi nemlig ifølge Dipl. Norv. V No. 240 en Ko i et Salg 

 ansat til 2 Mark. Da nu Koens høieste Værdi maa antages at 

 have været den forngilde Mark = 2| Øre Sølv, bliver her den 

 gangbare Mark == 14$ Øre = 4 Ørtuger Sølv, altsaa Forholdet 2 ^ 

 = 1:6. Er Koen blot regnet for 2 Ører Sølv, bliver Forholdet 

 1 : 8. Man har dog visselig fremdeles i officiel Regning lagt For- 

 holdet 1 : 5 til Grund, hvilket synes at fremgaa af Regnskaberne. 

 Saaledes findes i Opgjøret af Kong Magnus's Gjæld til Pavestolen 

 i 1363 (Dipl. Norv. VIII No. 178) 6 norske eller svenske Mark 

 ansat til 1 Mark kølnsk rent Sølv. Herefter bliver den norske 

 gangbare Mark = 4 V 6 = 682.666 Æs rent Sølv eller 738.017 Æs 

 Sterlingssølv, hvilket giver Forholdet 1 : 5.12. Dette er dog under 

 Forudsætning af, at en Mark kølnsk „rent Sølv" skal forstaaes ab- 

 solut. Regnedes — som det kan antages — den kølnske Mark for 

 ren, naar den holdt 14.5 Lod, bliver Forholdet 1 : 5.65 og den nor- 

 ske Mark = 618.66 Æs rent og 668.8 Æs Sterlingssølv. 



I den pavelige Indsamler Guido de C ru oes Indsamling af 

 1364 (Dipl. Norv. IV No. 442) omtales den indsamlede norske 

 Mynt som „vraget og forkastet" eller aldeles værdiløs. Ved Ind- 

 samlingen er altsaa ikke indkommet noget af den nye Mynt („ny- 

 ium peningum"), som maa antages præget i de første Aar efter 

 1360 og omtales i en Betaling i 1363 (Dipl. Norv. IV No. 438). 

 Til disse nye Penge maa visselig henregnes en Række Myn- 

 ter (Norges Mynter Tab. XII No. 60—73), som nærmest maa hen- 

 føres til denne Tid og kan antages slagne til Topenninge. De bedste 

 af dem veie ca. 12.5 Æs og kunne saaledes antages slagne til 300 

 Stykker paa Vægtmarken og ere 7-lødige. En Mark veiet af disse 

 Mynter kom altsaa til at indeholde 7 X 236.25 (Loddets Vægt regnet 

 efter en norsk Mark) = 1653.75 Æs fint Sølv; hvert Stykke holdt 



