58 



SCHIVE. DEN NORSKE MARK SØLV OG MYNTM ARKEN ETC 



I6 ^ 75 =5.512 og den enkelte Penning 2.75625 Æs fint Sølv. 



Vægten af de bedre Mynter af denne Slags gjør det sandsynligt, 

 at der har været tilsigtet at tage som tidligere 2^ gangbar Mark 

 af Vægtmarken brutto eller gjøre den gangbare Penning 2| Gange 

 lettere end Vægtpenningen. Isaafald har man altsaa endnu ved 

 Udmyntningen regnet 240 Penninge paa Marken, idet nemlig 2£ X 

 120 Topenninge giver 300, eller disses Antal paa Bruttovægtmar- 

 ken. Disse Mynter ere da udmyntede efter en Mark .med et Ind- 

 hold af 120 X 5.512 = 661.5 Æs rent og 715.135 Æs Steiiings- 



3780 



sølv, og bliver denne Mark ^— = 5.285 Gange slettere end 1 



/15.135 



Mark Sølv. (Dens Værdi i nugjældende Mynt: 6 Kroner). Det 

 maa dog antages, at man allerede nu i alle Betalinger har 

 regnet 192 Penninge paa Marken, et Forhold, der selvfølgelig 

 var fordelagtigt for Myntherren, der selv udbragte Marken til 

 240 Penninge, eller rettere vedligeholdt Skinnet af at udmynte den 

 gangbare Mark kun ca. 5 Gange slettere end Sølv, medens den 

 i Virkeligheden var ca. 6^ Gange slettere. Thi 96 af de antagne 

 Topenninge giver en gangbar Mark med kun 529.15 Æs rent eller 

 572 Æs Sterlingssølv, og denne Mark staar i et Forhold til Sølv 

 3780 



som —— - = 1 : 6.6. At saa har været regnet, bestyrkes ved, at, 



som før paapeget, norsk og svensk Mynt i denne Periode kurse- 

 rede om hinanden, samt ved de fra denne Tid begyndende stadige 

 Sammenligninger med hanseatisk Mynt, hvor 192 Pfenninge regne- 

 des paa Marken. I Kong Haakons Besværinger over Hanseaterne 

 i 1370 heder det, at de tydske Kjøbmænd i Bergen vægre sig ved 

 at modtage norsk Mynt lige med lybsk og sundisk (Norges Myn- 

 ter Pag. 113). Nu udmyntedes efter Grautoff Marken fin i Lii- 

 beck i 1364 til 3 Mk. 12 Sch. 5 Pf., eller 1084 64 Æs fint Sølv 

 paa den gangbare Mark, 67.79 Æs paa Schillingen og 5.65 Æs paa 

 Pfenningen, og antages en sundisk Mark, hvad Grautofl paaviser, 

 for Halvdelen af den lybske, bliver en sundisk Marks Sølvindhold 

 542.32 Æs. Det sees heraf, at Kong Haakon med Grund kunde 



