CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 6. NO. 3. 



5 



ning fineler Sted med Isfjorden, som peger i Retning med Aale- 

 sund — Aursøen-Linien, 2) Vinkel sees ved Kors, denne Dalretning 

 peger i Storfjord— Ørskoug-Linien, 3) Lessjøvand afbryder Hoved- 

 retningen og peger selv i Geirangerlinien o. s. v. 



Men det er ikke blot langs Vestranden, at de sydost gaaende 

 Linier gjøre sig gjældende; de sætte gjennem Landet. Et Sæt af 

 s.-o. gaaende dybe Sprækker skjærer igjennem, begyndende tyde- 

 ligst i og øst for en Linie, som kan drages mellem Fjordindsnittene 

 ved Aalesund og ved Brevig. De mere udprægede Retninger følge 

 paa denne Linie saaledes: 



Hjørendfjord, Loen, dernæst i Sognefjord: Gaupne og Urnesar- 

 mene, Aurland og Lærdalsarmene, Djupsvaud (3550') samt Paulsbn, 

 dernæst Tinsjø (590')? Hitterdalsvand, Nordsjø, Skiensfjord. 



Mellemstykket mellem Lærdal og Tinsjø, hvor disse Sprækker 

 stryge over høieste og bredeste Land, er mindre end 1 / i af den 

 hele Længde. Det er dette Sæt, som tilligemed et andet n.-o. 

 gaaende foraarsager Nordfjords og Sognefjordens inderste Tvær- 

 arme. Her Side om Side med de dybeste Sprækker findes Jotun- 

 fjeldene og Lodalskaabe med Norges høieste Tinder. 



Østenfor Linien følger til begge Sider saavel n. som s. af 

 Jotunfjeldene Dal paa Dal med denne oven angivne Hovedretning 

 s.-o. Vestenfor kpmme derimod to andre Retninger, Nord-Syd- 

 Linien og Vest-Øst-Linien, tydeligt tilskue i Bergens Stift. 



Saaledes. som Indsnittene ved Aalesund og ved Brevig ligge 

 paa Steder, hvor 3 Sæt samles, saaledes mærke Fremspringene i 

 Stat og Lindesnæs hver for sig et Skille mellem 2 Sæt raadende 

 Linier. Stat springer frem i N.-V.-Retningen, men strax syd for 

 samme er den østgaaende Retning forherskende. Lindesnæs sprin- 

 ger frem i Sydretningen, men viser derhos allerede Spor af den 

 anden Retning (nordost), som just her begynder at raade i Land- 

 skabet vestenfor, pludseligt og mærkeligt, saa at Kartet ikke kan 

 skjule det (saafremt Linierne ikke paa gammel Karttegningsvis 

 afrundes). 



Søndenfor Stat altsaa, nemlig i en Linie fra Stat over Lessjø- 

 vand til Fæmuns Udbugning eller Gab, skjære østgaaende 



