CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 6. No. 3. 



13 



sat et kort Ord om de 3 Stene i Norges Bygning. Dette var ikke 

 et Spil med Ord, saaledes som det lettelig kan gjøres til, og saa- 

 ledes som Modsætningen, det gamle Udsagn, at Norge er en ene- 

 ste Sten, er et Spil med Ord. Men disse 3 Stene tegne Lede- 

 traadene i Norges Bygning. Den store Etage — Konglomerat- 

 og Sandstensfeltet - som ved Nordfjord ligger 2000 Fod høit 

 over Underlaget, synker udenfor i Øerne lige ned til Havfiaden 

 med selve Gulvet eller sin anden Grændse. Den store Etage — 

 de glindsende Skifer m. m. — som indenfor Hardanger ligger 

 4000' høit med sit Gulv, viser sig ud til Siderne, saavel i øst ved 

 Ekern som i vest ved Stavangersiden i Havet med selve Gulvet. 

 Kjølen, som i det sydlige Norge fremtræder saa tydeligt gjennem 

 3 Breddegrader, og som længer syd spores i Hovedlinier, er led- 

 saget af dybe Dale og Sprækker langs Længdelinien, ligesom og- 

 saa af tværgaaende Skard. Ogsaa langs disse Linier hæver sig 

 Landskabet delvis, tydeligt i Brudlinien Storsjø (Rendalen) og En- 

 gerdalen. Her viser sig 1 Etage mere paa den ene Side Søen 

 end paa den anden, eller for at bruge et nærliggende Billede : 

 Kjælderen er kommet tilsyne under Huset paa den ene Side af 

 Søens Spalte, ikke paa den anden. 



Brudliniernes Betydning. 



Til disse Brudlinier, som gjennemskjære Landet, knyttes Da- 

 les, Fjordes, Søers og Søgabs Beliggenhed. Man har troet at 

 kunne forklare disse ved Erosion. Idet man udgaar fra Dales, 

 Søers og Fjordes Dannelse ved Våndenes udgravende Evne, for- 

 udsætter man, at disse Hulheders Bundløb følge Vandløbenes 

 Heldning, og finder altsaa en særegen Vanskelighed og Nødven- 

 dighed for at antage en særegen udgravende Kraft (de engelske 

 Geologer lære os Gletcherne), hver Gang et Stykke Land viser større 

 Dyb end det, som tilkommer Stykket ifølge Pladsen i Vandløbet. 



Gaar man derimod ud fra, hvad der synes ikke at kunne 

 nægtes, fordi intet Kart kan skjule det, at Landet viser sig gjen- 

 nemskaaret af flere Sæt parallele Sprækker, som ganske dele Land- 

 skabet til Stykker noglesteds, da forsvinder denne Vanskelighed 



