2 



G. STORM. NYE OPLYSNIXGER OM PEDER CLAUSSØN. 



vise sig at hidrøre fra Peder Claussøns Haand 1 ); men denne An- 

 tagelse har vist sig at være urigtig. Dette Haandskrift har været 

 laant til os i Christiania, og da samtidig Peder Claussøns Lov- 

 codex befandt sig paa Udlaan i vort Rigsarkiv, kunde det kon- 

 stateres, at det Hannoveranske Haandskrift intet havde med Peder 

 Claussøn at bestille. 2 Derimod findes der paa det store kgl. Bibli- 

 othek et Haandskrift, som giver nye og vigtige Bidrag til den 

 Peder-Claussønske Litteratur; det er Haandskriftet No. 982 fol. i 

 den gamle kgl. Samling, som efter Catalogen skal indeholde „no- 

 get om norske Dyr og Fugle". Bogen er efter en Paategning paa 

 Iste Blad skreven af en Bent Jensøn „ efter et Exemplar, som er 

 laant af Her Offue Giedde tilTomerup" (den danske Rigsadmi- 

 ral f 1660) og har tilhørt en svensk (fransk) Adelsmand W. J. 

 Coyet (1647—1709). Den indeholder først en Norges Beskrivelse 

 og derpaa en norsk Naturhistorie, og man opdager snart, at begge 

 skrive sig fra den listerske Forfatter. Norges-Beskrivelsen er des- 

 værre ufuldstændig, idet det midterste Stykke fra Stavanger til 

 Finmarken er bleven borte, men hvad der tindes er saa meget 

 værdifuldere. Vi have hidtil kun kjendt Peder Claussøns Beskri- 



*) L. Daaes norske Bygdesagn II p. 111. 



J ) Imidlertid taber Hr. Daaes Formodning ikke sin Interesse, thi han har derved henle- 

 det Opmærksomheden paa en ny Sagaoversættelse fra 16de Aarhundrede. En Del 

 af denne Bog udgjør nemlig et kortere Uddragaf Kongesagaerne fra 

 Harald haarfagre til Olaf d. helliges Død, som hidtil ikke har været 

 kjendt. Det er skrevet omkr. Aar 1600, men er tydeligvis Afskrift; det er for- 

 fattet i Norge af en Nordmand og udført efter en endnu bevaret Codex, den 

 saakaldte Bergs abdta bok i Stockholm. Det eneste Forhold, hvori det staar 

 til Peder Claussøn, er at ogsaa han har benyttet samme Codex til Indskud i 

 Kongesagaerne. Dog kan man ikke antage, at Uddraget er besørget af ham, 

 dertil er det altfor afvigende fra hans Stil, og desuden viser det sig ved sin 

 aabenbare Interesse for Legender og Mirakler at være forfattet om ikke af en 

 Katholik, saa ialfald af en, der stod den ældre Tro nær, medens de øvrige Saga- 

 oversættere fra 16de Aarh. stræber at udrydde af Norges Historie hvad der 

 kunde minde for direkte om Helgentroen. Vi haabe, at naar det, som der har 

 været Tale om, blir Alvor med Udgivelsen af Abbed Bergs Bog, ogsaa denne 

 gamle Oversættelse vil blive tåget med. 



