CHRISTIANIA VTDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 6. No. 4. 



<) 



tegning (ved Slutningen), hvoretter denne Beskrivelse „er tilsendt 

 en unævnt Cantsler, rimeligvis i Anledning af de ved Christian d. 

 4de foranstaltede Grønlandske Opdagelsesreiser", men har enten 

 ikke lagtMærke til, at Forfatteren navngav sig eller ikke gjenkjendt 

 ham i den latinske Forklædning. Der staar nemlig: S(alutem). 

 Nobilissime ac magnifice D. Cancellarie, si has nugas lectu indignas 

 reputaveris, v(estræ) Magn(ificentiæ) ut igni mox per Magn(ificen- 

 tiæ) Vest(ræ) puerum aut servum tradantur, submisse et quam hu- 

 millime oro obsecroque. Deo optimo Maximo V(estram) Magnif- 

 (icentiam) perpetuo commendo , v(estræ) Mag(nificentiæ) Servus, 

 Petrus Nicolaus. Der skal vel snarest læses Petrus Nicolai 

 o: Peder Claussøn. Da i disse Stykker ogsaa Erik Walkendorfs 

 Kursforskrifter forekom, formodede Finn Magnusen, 1 ) at Stykkerne 

 vare „copierede efter Walkendorfs eget Haandskrift" ; de indehol- 

 der nemlig aldeles rigtige Opgifter om det gamle Grønlands Be- 

 liggenhed (Eriksfjorden, sub 61 gradu, sydvest paa Landet), og om 

 disse kunde hævdes for Walkendorf, kunde han endvidere formode, 

 at „denne originale Notits — kan være bleven meddelt af en Biskop 

 eller Klerk paa Garde, da Gradmaalingen allerede har været be- 

 kjendt paa Island paa den Tid, Rimbegla og Blande affattedes, 

 fra det lite (!) til det 14de Aarhundrede". Imidlertid mangler 

 denne „originale Notits" netop i alle andre Alskrifter af Walken- 

 dorfs Kursforskrifter, hvoraf dog nogle ere ældre end Peder Claus- 

 søn. Det er ogsaa ellers netop særeget for Peder Claussøn, at 

 han ved virkelig Besked om Grønlands Vesterbygd og Østerbygd; 

 han ved, at Østerbygden ikke maa søges østenfor Grønland, 

 som man endnu i Fredrik d. 2dens Dage gjorde, og for ham ei- 

 det derfor muligt at kunne angive Eriksfjordens geografiske Belig- 

 genhed korrekt. Stykket om Grønland stemmer i det hele vel dels 

 med Udgaven og dels med Haandskriftet, idet det som hint har 

 optaget Ivar Baardssøns Skildring af Grønland og som dette kjen- 

 der den ældre Kursforskrift, der er laant fra Olaf Trygvesøns Saga 

 (Bergsbok); endvidere optager det, som nævnt, Erik Walkendorfs 



') Grønl. hist. Mindesm. III 486. 



