CHRISTIANIA VIDEXSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 6. NO. 5. 



3 



tildels beskadigede i Kanterne ved deres Henliggen i Jorden i 

 800 Aar. Middelvægten af de 10 bedste bliver allerede 0.773G 

 Grammer (13.55 Æs), og af de 3 Mynter i Fundet, nemlig No. 14, 

 15 og 18, som ere fuldt ubeskadigede og klangfulcle, er Middel- 

 vægten endog lidt over den normale eller 0.9306 Grammer (16.3 

 Æs). Paafaldende og visende Udmyntningens Skjødesløshed er 

 den store Forskjel i de enkelte Mynters Vægt. Medens saaledes 

 No. 18 veier 1.142 Grammer (20 Æs), veier No. 16, som dog synes 

 temmelig ubeskadiget, mindre end Halvparten eller kun 0.5567 

 Grammer (9.75 Æs), uden at det her kan være Tale om, at den 

 ene af disse Mynter skulde repræsentere en dobbelt saa stor Værdi 

 som den anden. Saadanne Tilfælde lærer Numismatikeren, hvor 

 forsigtig man maa være i sine Slutninger, hvor ei et betydeligere 

 Materiale til Sammenligning foreligger. 



Hvad nærværende Mynters Præg angaar, er dette overens- 

 stemmende med de paa N. M. Tab. II og III fremstilledes, uden at 

 dog, som ovenfor nævnt, noget Stykke nøiagtigt stemmer med nogen 

 af de der optagne. At Adversfiguren maa forestille Brystbilledet 

 af et Menneske synes klart '), da de fleste af disse Figurer ere 

 forsynede med Attributerne Scepter og Skjold, og de, med hvilke 

 dette ikke er Tilfældet, ei ere ufuldkomnere eller mere barbariske 

 end hine. Reverserne have alle det dobbelte Kors og alle' med 

 Undtagelse af Runemynterne No. 1 og 2 den indre Ring. For- 

 øvrigt henvises med Hensyn til Typens nærmere Forklaring til 

 Schives Beskrivelse af Stangefundets No. 1 i Chr.ania Videnskabs- 

 Selskabs Forhandlinger for 1873, Pag. 344 ff. 



Alle de 19 heromhandlede Mynter høre til de raaest forar- 

 beidede af den hele Række; dog er ogsaa den indbyrdes Forskjel 

 i denne Henseende temmelig betydelig, hvad man let ser ved at 

 sammenligne f. Ex. No. 14 og 15 med hinanden. 



') I „Norges Mynter i Middelalderen" Pag. 26 antages Muligheden af, at Advers- 

 figuren paa enkelte Stykker af de til Rækken henhørende kunde forestille Ho- 

 vedet og Halsen af en Hane. 



1* 



