CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 6. No. 6. 



11 



ler opgivne Længdeforholde. Uagtet Kessler udtrykkelig bemær- 

 ker, at han ogsaa har havt rognfyldte Hunner, maa han (ligesom 

 Parnell ved Opstillingen af sin Art) have overseet Forskjellen 

 mellem disse og Hannen, og i sin Beskrivelse (saaledes af Tand- 

 bygningen p. 263) alene have tåget Hensyn til den sidste. 



Legemsbygningen er idethele langstrakt og smal, samt fra 

 Siderne stærkt sammentrykt. og blot under Yngleperioden, naar 

 Individerne have naaet sin fulde Udvikling, bliver Legemsbygningen 

 noget fyldigere og mere sammentrængt, skjønt Arten i denne Hen- 

 seende (ligesom Slægten Crystallogobius) bestemt afviger fra den 

 typiske Slægt Gobias, hvis Arter alle have et mere eller mindre 

 trindt Legeme. 



Hos et Ex. af Middelstørrelse, dog udvoxet, med en Total- 

 længde af 40 mro , og udenfor Legetiden, er Hovedets Længde 9 mm , 

 eller indeholdes omtr. 4V 2 Gange i Totallængden (denne regnet til 

 Spidsen af Caudalen). Den største Højde, den falder omtr. mellem 

 Iste og 2den Dorsal, er neppe 6 mm , eller ikke fuldt V 7 af Total- 

 længden. Over Haleroden er Legemet paa den laveste Del 3 mm , 

 eller omtr. l /i 3 af Totallængden. Allerede lige bag Hovedet bliver 

 Legemet sammentrykt fra Siderne, og denne Sammentrykning til- 

 tager gradvis ud.imod Caudalen. Den største Tykkelse er (lige 

 bag Pectoralerne) blot 3 mm , eller omtrent Halvparten af den stør- 

 ste Højde. 



Anus ligger næsten 2 Orbitaldiametre foran Midtpunktet mel- 

 lem Snudespidsen og Roden af Caudalen, omtrent under den 2den 

 Straale af 2den Dorsal, og har ved sin bagre Rand en liden Papille. 



Under Legetiden faar Legemet sin fulde Udvikling, bliver stær- 

 kere og fyldigere, medens samtidig Totallængden ikke forøges. 

 Hos en Han med den samme Totallængde af 40 mm er saaledes Ho- 

 vedets Længde 9 1 / 2 mm , eller næsten % af Totallængden, medens 

 Legemshøjden indeholdes fuldt 7 Gange i denne. Hos den drægtige 

 Hun er Hovedlængden omtrent som udenfor Yngleperioden, skjønt 

 Hovedet er blevet tydeligt fyldigere. Hos Hannen er derimod 

 Hovedet med Kjæverne tillige bleven ganske væsentlig stærkere 



