14 K. COLLETT. OM SLÆGTERNE LATRUNCULUS OG CRYSTALLOGOBIUS. 



endnu ikke med Sikkerhed lode sig paavise i Overkjæven. Hos 

 Unger med en Totall. af 2> m ere i begge Kjæver enkelte Tænder 

 synlige over Tandkjødet, og ved Tørring vise de fleste sig allerede 

 at være frembrudte, især i Kjævernes ydre Dele. Er Individets 

 Totallængde voxet til 30 mm , sees i Regelen den hele Rækkes Spid- 

 ser (ved Forstørrelse) over Tandhuden, men endnu efterat Indivi- 

 derne have naaet næsten op til deres fuldvoxne Størrelse, vedblive 

 Tænderne at være yderst smaa og fine, samt vanskelige at op- 

 fatte med det uvæbnede Øie. 



Medens Hunnens Tandbygning ingen væsentlig Forandring under- 

 gaar i Legetiden, men hele Aaret forbliver som hos Ungfisken, 

 begynde hos de unge Hanner disse fine Vintertænder henimod 

 Legetiden at forsvinde og erstattes af lange og cylindriske Tænder. 

 Hos Individer, hvis Generationsorganer endnu ikke vare i Virksom- 

 hed, men dog vare tagne i Midten af Juni sammen med de fuldt ud- 

 viklede Hanner, ere begge Tandsæt tilstede, idet den oprindelige 

 fine Tandrække endnu er næsten ganske i Behold, medens samti- 

 dig de lange cylindriske Tænder ere halvt udvoxede. 



Hos den fuldt udviklede Han i Legetiden ere alle de fine Tæn- 

 der næsten ganske forsvundne og ombyttede med nogle faa lange 

 og næsten rette Tænder, der ere stillede temmelig vidt fra hin- 

 anden, og hovedsagelig ere tilstede i Kjævernes forreste Del. 



I Underkjæven tindes paa hver Side 4 eller ofte blot 3 af 

 disse forlængede Tænder, der ere ikke synderligt tilspidsede, men 

 næsten cylindriske, kun svagt krummede, og stillede næsten verti- 

 calt paa Kjævens ydre Rand. Ubetydeligt bagenfor og indenfor 

 den sidste af disse Tænder sidder paa hver Side en skarp, krum- 

 met og bagudrettet, næsten kloformig Tand (Hjørnetand). Kjævens 

 bagre Halvdel mangler de forlængede Tænder, hvorimod der her 

 findes enkelte gjenstaaende af de fine Vintertænder; undertiden 

 ere disse fine Tænder knapt synlige over Tandkjødet, men blive 

 det først ved Tørring. I Kjævens forreste Del (altsaa mellem de 

 lange Tænder) synes disse fine Tænder altid at være forsvundne, 

 ligesom i Kjævens inderste Dele. 



I Intermaxillarbenene er Antallet af de lange Tænder i Regelen 



