22 R. COLLETT. OM SLÆOTESNE LATBUtfCULUS UG CRVSTALLOGOBIUS. 



.af gjøres etler de Observetioner, som jeg hidtil har havt Anledning 

 til at gjøre. For Sandsynlighedeb heraf taler den Omstændighed, 

 at det aldrig blandt de mange Tusinder af undersøgte Individer 

 har lykkedes mig at tinde en eneste udviklet Han udenfor Lege- 

 tiden; fremdeles den store Regelmæssighed, hvormed Ungerne ud- 

 vikles, saaledes, at der til en vis given Tid alene tindes Individer 

 i et vist Stadium, der vise en stadigt fremadskridende Udvikling. 

 Yderst sjelden har jeg fundet dette tilsyneladende fraveget. Fra 

 og til har jeg blandt Ind. i sin normale Udvikling fundet større 

 Individer, der skilte sig noget ud fra de øvrige, skjønt gjennem 

 mere eller mindre tydelige Overgange. Et af disse, som jeg er- 

 holdt den 14de October (1872), havde endog en Totall. af 49 mm og 

 var øjensynligt en Han. Pigmenteringen var forholdsvis rigelig, og 

 betydeligere, end det er Regelen hos de yngre Individer ; men Ho- 

 vedet med Kjæverne og Tandbygningen afveg i ingen Henseende 

 fra de øvriges paa denne Aarstid. Saafremt altsaa saadanne Indi- 

 vider i Virkeligheden skulde have overlevet Sommeren, maatte deres 

 Kjæver, Finner og Tandbygning have undergaaet en tilbageskri- 

 dende Forandring, hvad der neppe er tænkeligt. Det er derfor 

 rimeligere at antage, at alle disse større Individer tilhørte etKuld, 

 der var bleven ualmindelig tidligt udklækket om Sommeren. Og 

 at de ældre Individer det hele Aar udenfor Yngletiden skulde have 

 et fra alle de øvrige Individer saa fuldstændig forskjelligt Opholds- 

 sted, at det aldrig endnu er lykkedes at paavise et saadant, er 

 ligeledes ganske usandsynligt. 



Hos de unge Hunner om Høsten kan allerede Rognsækken 

 skimtes gjennem det transparente Legeme som 2 aflange Strenge, 

 opfyldte med klare Æg; om Sommeren udfylder den en stor Del 

 af Bughulen. uden dog, saaledes som hos Crystalhgobius nilssonii. 

 at strække sig bagenfor Anus hen langs Roden af Analen. Ægge- 

 nes Antal er mellem 1800 og 2000. 



Le ve m a ad e. I sin Levemaade afviger denne Art, saavelsom 

 følgende, i flere Henseender fra de typiske Gobier. Allerede det 

 stærkt sammentrykte Legeme med de lateralt stillede Øine antyde, 

 at de ikke opholde sig støttede til Bunden, som Flertallet af disse. 



