36 R. COLLETT. OM SLÆGTEKNE LATBUNCULUS OG ( KYSTALLUGOBIUS. 



Rod og lige bag Gjællespalten, ere hos den udvoxede Han vel ud- 

 viklede, derimod kortere hos den yngre Han. og fuldkommen rudi- 

 mentære hos Hunnen. 



Forsaavidt de ere tilstede, danne de en fuldstændig lukket og 

 næsten firkantet Tragt, der, modsat af, livad der finder Sted hos 

 de øvrige Gobiider, har sine længste Straaler udad, medens de 

 bagre (ind mod Legemet vendende) Straaler ere kortest, saaledes, 

 at den viser sig som ret afskaaren bagtil; dens Tilheftningspunkt 

 til Legemet er temmelig vidt Straalernes Antal i hver Finne er 

 6. Undersøgelsen af disse Straaler er dog forbunden med ganske stor 

 Vanskelighed; den nederste (fra Bugen fjerneste) er kløvet fra Mid- 

 ten af, ligesom undertiden (men ikke al tid) Smaagrenene paa denne 

 Straale vise Tegn til Kløvning. De øvrige 5 Straaler i hver Finne 

 ere spinklere og udelte, samt uleddede. Idethele er Finnestraalernes 

 ringe Tendents til Kløvning et fremtrædende Træk hos denne Art 

 sammenlignet med Latr. pellucidus, hos hvilken Kløvningen netop 

 især finder Sted hos Ventralerne. Hos gamle Hanner ere alle Straa- 

 ler næsten af samme Længde, hos de yngre ere de mod Buglinien 

 vendende Straaler tydeligt kortere, end de paa Ydersiden. Selv 

 hos gamle Hanner ere de tilbageslaaede Finner næsten en Finne- 

 længde fjernede fra Anus. 



Hos yngre Hanner, hvor Generationsoi ganerne endnu ikke ere 

 fuldt udviklede, ere Ventralerne smaa og lidet fremtrædende, og 

 deres Tragtform næsten umærkelig, idet Straalerne ere særdeles 

 korte og spinkle, og Membranen ufuldstændig. Hos Hunnen ere 

 de derimod altid fuldkommen rudimentære, idet de her blot ere 

 tilstede som et Par yderst fine og korte Straaler af neppe en Or- 

 bitaldiaraeters Længde. 



Huden. Hos intet af de hidtil fundne Individer af denne 

 Art har der kunnet opdages Spor af Skjælbeklædning. Ligesom 

 hos Latr. pellucidas viser hele Legemets Side en Række transver- 

 selle Fordybninger i Muskellagene, der ere skarpere markerede, 

 end hos den nævnte Art, og noget mere vinkelformigt bøiede; 

 undersøgte under Microscopet tindes intet Spor af Hudposer, hvori 

 tabte Skjæl kunne have sid det, og det er saaledes neppe tvivlsomt, 



