CHRISTIANIA VTDEN6K.-SELSK. FOKHAXDL. 1 8 7 6. No. 6. 



37 



at Legemet hos denne Art er fuldstændigt nøgent. Tverfurernes 

 Antal er 28, hvoraf de :20 falde bagenfor Anus; de ere fuldkominen 

 paralleltløbende, og bøie sammen til en Vinkel i Legemets Midt- 

 linie netop i det Punkt, hvori Hvirvlerne støde til hin anden; her 

 antyder et svagt indtrykt Punkt den underliggende Hvirvel, saale- 

 des at Tverfurerne nøiagtigt angive H virvlernes Antal og Størrelse: 

 nogen egentlig Sidelinie med Porer tindes ikke. 



F arve n. Ligesom hos Latr. pellucidus er Legemet i levende Til- 

 stand glasklart eller svagt biaaligt gjennemskinnende, og lader Verte- 

 brerne, Øinene etc. tydeligt skimtes. Hudens Pigmentering er sær- 

 deles sparsom, og selv under Legetiden bliver ikke Legemet i nogen 

 væsentlig Grad forandret i denne Henseende. Stærkest farvede 

 ere Øinene, hvis øvre Rand oventil er metallisk glindsende, eller 

 efter Døden sort, ligesom Iris er sølvglindsende. En særdeles smal 

 sort Stribe løber nedad Undersiden af Underkjæven; en temmelig 

 skarpt markeret Plet tindes paa Underkjævens Årticulationspunkt. 

 Enkelte spredte brune Pigmentpunkter tindes hist og her paa 

 Hovedet; langs Struben strækker sig en tin sort Stribe hen mod 

 Ventralerne. Ved Grunden af Analen tindes ved Roden af hver 

 Straale et sort Punkt, der tilsammen danne en sammenhængende 

 og tydelig Række, der ligesom hos Latr. pellucidus er synlig hos 

 begge Kjøn og i alle Aldre; langs Dorsalen tindes en noget sva- 

 gere Række af brune Pigmentpletter, der hos Hunnen er utydelige 

 eller næsten manglende; ligeledes tindes en tæt Række Pigment- 

 punkter langs Roden af Caudalstraalerne, hvor de danne en verti- 

 cal Stribe. Fremdeles ere alle Finnestraaler bestrøede med smaa 

 sorte Punkter, der dog ikke ere meget fremtrædende, men som dog 

 paa Pectoralerne under Forstørring vise sig som en over hele Finnen 

 udbredt fin Punktering. Legemet selv er næsten uplettet, undtagen 

 paa Siderne af Rugen, hvor der strækker sig en Række tine brunlige 

 Pletter, der ere størst og skarpest tegnede hos den fuldvoxne Hun, 

 hvor deres Antal er 3—5 paa hver Side; hos Hannen ere de mere 

 opløste i Smaapletter. Unge Individer ere sparsommere pigmente- 

 rede, end de gamle. 



