12 Y. NIELSEN. AKTMÆSSIGE BIDBAG HL SVEBIGES POLITISKE HISTOEIE. 



herredømme, medens alt andet for hans Blik stillede sig som det 

 underordnede. Kejserens sværmeriske Natur lod ham væsentlig 

 fæste sig ved det endelige Maal, uden at lægge nogen Vægt paa 

 alle de andre Hensyn, som derved gjorde sig gjældende, ligesom 

 han heller ikke havde den samme Opfordring, som sin Allierede 

 til at beregne alle de Muligheder, som Fremtiden kunde bringe. 

 Fornemlig viste dette sig ved hans Opfatning af Spørgsmaalet om 

 Norge, der var en saadan, at den snart retfærdiggjorde de Be- 

 tænkeligheder, der bragte Karl Johan til at sætte dette paa den 

 forreste Plads, og som Grev Løwenhjelm allerede havde ladet 

 komme til Orde i sine første Depescher fra St, Petersburg. 



Kejser Alexander troede ikke, at den øjeblikkelige Besiddel- 

 sestagen af Norge var for Karl Johan en saa vigtig Sag, at Sve- 

 rige for den vilde ofre alle andre Hensyn, og dette blev med me- 

 gen Behændighed benyttet af Grev Romanzow, der paa denne 

 Maade maa have haabet at kunne opløse det nye Forbund, for- 

 inden det endnu var formelig afsluttet. Da Kejseren i den nær- 

 mest paafølgende Tid med Et fik Betænkeligheder ved at anvende 

 sine Tropper i Norge og derved fjerne dem altfor meget fra den 

 egentlige Krigsskueplads, ansaa Løwenhjelm dette for en Følge af 



Storkanslerens Indflydelse (Depesche af ^ j^jp). ^ en mia "t un ~ 



der disse Kejserens vexlende Stemninger gik dog de en Gang ind- 

 ledede Forhandlinger rolig sin Gang, i Petersburg under Løwen- 

 hjelms, i Stockholm under Suchtelens Ledelse, indtil de endte 

 med Traktaten i Petersburg af 5 April 1812, der i meget 

 bestemte Udtryk sikrede Sverige Ruslands Bistand til Erhvervel- 

 sen af Norge, af Hensyn til, at den svenske Hær, saalænge den 

 ikke var sikret i Ryggen, ikke kunde deltage i Kampen paa Fast- 

 landet. Hertil sluttede der sig senere en Overenskomst, der blev 

 vedtagen i Stockholm og indeholdt nærmere Bestemmelser om de 

 russiske Troppers Transport og Underholdning. Karl Johan syntes 

 saaledes meget let at have naaet det Maal, som han havde foresat 

 sig, og Udsigterne til, at alt fremdeles vilde gaa godt, maatte og- 

 saa synes at forøge sig, da han nogen Tid efter modtog et Brev 



