C KRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 6. No. 7. 13 



fra Kejseren af Y 9 T April, hvori denne udtalte sin Glæde over Af- 

 slutningen af de Baand, som nu forenede begge Stater: „Lc traité, 

 signéåSt. Petersbourg, pour le fond est de laméme teneur que celui 

 signe å Stockholm et fait foi de tout le désir que féprouve de pro- 

 curer des grands avantages å la Suede." Kejseren udbredte sig 

 desuden i dette Brev om sine store Planer for den forestaaende 

 Krig, hvorledes han tænkte paa at ophidse alle slaviske Folke- 

 slag til at angribe Napoleons Allierede, Kejseren af Østerrige, og 

 Frankriges illyriske Provinser. Dog var han ogsaa enig i, hvad Kron- 

 prinsen havde udtalt, at man ikke skulde n repousser Voffre, que VEm- 

 perear Napoleon pourranous f aire pour V etablissement d'un congrés, 

 pourvu qiCon premie pour premier principe dans les ncgociations 

 T indépcndance des puissances du Nord." Saafremt en Rejsning af 

 Slaverne, saadan som den, Kejseren drømte om, skulde komme istand, 

 havde han udseet Admiral Tschitschagoff til at være dens Leder. 



Efter hvad Løwenhjelm i den nærmest paafølgende Tid havde 

 Anledning til at bemærke, vedblev Kejseren ogsaa i denne at staa 

 fast ved det i Traktaterne fastslaaede Standpunkt. I en Depesche 

 af T 3 ^ Mai 1812 ytrede han saaledes, at man nu i de Ordrer om 

 at indskibe Tropper, der vare givne til Finland og andre Steder, 

 havde Bevis for Oprigtigheden af Kejserens Hensigter; men Løwen- 

 hjelm tilføjede dog, at han aldrig var rolig i saa Henseende, saa- 

 længe Romanzow befandt sig i hans Nærhed. Endnu senere be- 



21 Mai 



rettede Løwenhjelm i en til Kongen stilet Depesche af 2^uuT 



1812: ,,Les préparatifs de Fanncment en Finlande sont aussi actifs 

 que possible & dans quinze jours tout seroit pret, si V otre Majesté, 

 proclamant le casus foederis, appcllåt Son allié a JSMe, u Kansleren 

 var imidlertid den samme og arbejdede endnu paa at skaffe den 

 franskvenlige Politik Indflydelsen hos Kejseren: men det betrag- 

 tedes dog af alle som et Tegn paa, at dette ikke vilde lykkes, da 

 Grev Løwenhjelm modtog Indbydelse til at følge efter Kejseren til 

 Wilna: „Tout le monde regarde mon voyage å Wilna comme un 

 bonheur, attendu qiCon espere que j 'aur ai le crédit cVempecher toutes 

 négociations honteuses ou trompeuses, et certainement Napoleon rCen 



