CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 6. NO. 7. 15 



lagde megen Vægt paa denne Side og heller ikke kunde fatte den 

 Betydning, som den kunde have for hans Allierede, medens denne 

 fremdeles fastholdt sine tidligere Ønsker, selv om han paa Grund 

 af Begivenhedernes Udvikling paa den store Krigsskueplads i no- 

 gen Grad maatte lempe disse efter Tidernes Krav. Derigjennem 

 fremkom der en Spaltning mellem begge Parters Interesser, som 

 blev af Betydning for Sveriges senere politiske Holdning og tillige 

 i den følgende Tid har paavirket mange ikke-skandinaviske Hi- 

 storikeres Opfatning af Karl Johan, idet disse kun have betragtet 

 ham fra sit ensidige Standpunkt uden at gjøre sig den Umage at 

 undersøge, hvilke Forpligtelser og hvilke Farer hans og hans Lands 

 Stilling medførte, og hvorledes dette fremfor noget andet Hensyn 

 maatte bestemme hans Optræden. Denne Spaltning bidrog imid- 

 lertid ogsaa til at forhindre, at den skandinaviske Halvøs Forening 

 blev istandbragt ved russiske Bajonetters Hjælp. 



Karl Johan var om Sommeren 1812 allerede kommen meget 

 langt med sine Forberedelser til det Overfald paa Sjæland, der 

 skulde skaffe Sverige den længselsfuldt eftertragtede Besiddelse af 

 Norge, og havde paa samme Tid gjort Udkastet til de Vilkaar, der 

 skulde tilbydes dette Land, naar det som et „ føderativt Kongerige" 

 indtraadte i Forening med Sverige. Men Planen maatte alligevel 

 opgives, da der kom afgjørende Forhindringer i Vejen. Under 

 Ruslands Kamp trængtes Tanken paa et Angreb paa Sjæland nød- 

 vendigvis mere og mere tilbage hos Kejseren, medens han i det 

 Sted endog ønskede at se en svensk Hær gaa over til Finland 

 for i Forening med de derværende Tropper at landstige ved Reval 

 og under Karl Johans Anførsel tage Del i Krigen mod Napoleon. 

 Denne Holdning fra Ruslands Side var afgjørende for Sagen og umu- 

 liggjorde foreløbig enhver Tanke om Angreb fra Sverige paa Norge. 

 Heller ikke var det vel muligt for Karl Johan, saa langt som han 

 paa denne Tid var gaaet, at trække sig ud af Alliansen, og han 

 havde saaledes ikke noget andet Valg end foreløbig at opgive sin 

 Yndlingsplan, selv om han ikke vilde føre den svenske Hær til 

 Rusland. Under disse lidet lovende Udsigter kom der endnu et 

 andet Moment til, der gjorde det nødvendigt for ham at modificere 



