22 Y. NIELSEN. AKTMÆSSIGE BIDRAG TIL SVERIGES POLITISKE HISTORIE. 



de Cabre, som fremdeles opholdt sig i Stockholm, men som nu i 

 denne Anledning virkelig blev fjærnet. 1 ) 



Dog havde Kejseren endnu ikke foretaget noget Skridt, der 

 kunde betragtes som en formelig Opgivelse af hans Løfter til Sve- 

 rige, skjønt ban under Forsøgene paa at vinde Danmark for Koa- 

 litionen mod Napoleon neppe havde fremholdt disse Forpligtelser 

 med den Bestemthed, som skyldtes hans første Allierede. Grev 

 Løwenhjelm undlod under dette ikke at virke for sit Lands Inter- 

 esser. I en Depesche af ^ December udtalte han saaledes, at 

 jo mere man nærmede sig det Øjeblik, da der kunde aabnes almin- 

 delige Underhandlinger, desto vigtigere var det „non seulement 

 oVavoir entamé la question, mais encore d\woir arraché å Ja Russie 

 un assentiment manifeste å ce qui fait Vobjet de la négociation, 

 confiée aux soins du Baron cT Oxenstierna." Han kunde dog nu 

 meddele, at Kejseren havde paalagt Romanzow at give Suchtelen 

 des instructions y relatives, endskjønt det var tvivlsomt. om saa- 

 danne allerede nu vare afgaaede. I en senere Depesche af T 5 T Ja- 

 nuar 1813 berettede han fremdeles, at han havde været hos Ro- 

 manzow for at kunne juger la manier e, dont il envisageoit la né- 

 gociation avec la cour de Copenhague, hvorved han havde faaet 

 det Svar, at Romanzow var overbevist om Nødvendigheden af at 

 fortsætte denne, ne considérant en aucune maniere la réponse de 

 Mr. de Rosenkrantz comme le terme définitif auquel se pourra arré- 

 ter la cour de Copenhague. Videre skriver han: „J'observois aussi 



au chancelier, que la célérité, avec laquelle on avoit répondu 



avant de connoitre les sentiments de la Russie et de V Angleterré 

 _ étofå méme une preuve de la crainte qiCon avoit å Copen- 

 hague de voir ces puissances manifester leur opinion sur ce sujet." 

 Nu maatte Danmark selv træffe sit Valg. 



Grev Løwenhjelms Sprog ved denne Lejlighed var i fuld Over- 

 ensstemmelse med elet, som Karl Johan selv samtidig førte for den 

 dansk-norske Chargé d'affaires i Stockholm, Grev Baudissin, medens 

 Romanzow i sine Samtaler med den dansk-norske Gesandt i 



3 ) Schinkels minnen, VII, 43 %. 



