CHRISTIANIA VEDENSK.-SET_.SK. FORHANDL. 18 7 6. NO- 7. 



25 



tonte son attent ion. K1 ) I et senere Brev fra Kalisch af ~ 



12 Marts 



1813 var han imidlertid mere forbeholden. 



Hvad der ved denne Lejlighed blev bestemmende for Karl 

 Johans Holdning, var atter Hensynet til England, fra hvis Regje- 

 ring General Hope i Februar 1813 ankom som overordentligt Sen- 

 debud. Dennes Udtalelser bleve yderligere bekræftede af Pozzo di 

 Borgo, der ogsaa til den samme Tid var i Stockholm, og gjennem 

 sine Samtaler med disse lod Kronprinsen sig forsaavidt bevæge 

 til at forandre sin oprindelige Plan, som han nu vilde rette sit 

 Angreb paa det dansk-norske Monarki mod dettes tyske Land- 

 skaber og i det Øjemed landstige med en Hær i Tyskland. Der- 

 igjennem kunde han paa en Gang tjene Sveriges særlige og Koa- 

 litionens almindelige Interesser. Denne sidste blev omtrent paa 

 samme Tid forstærket gjennem Preussens Tiltrædelse. Til Gjen- 

 gjæld for den Yillighed. Karl Johan paa denne Maade havde vist, 

 opnaaede han ved Traktaten med England af 5 Marts 1813 

 ogsaa dette Lands Løfte om Norge. Men tiltrods for den forøgede 

 Sikkerhed, som dette skulde synes at byde ham, var hans Stilling 

 i Virtøligheden meget forandret, idet Omstændighedernes Tryk 

 havde tvunget ham til at opgive det Standpunkt, han først havde 

 indtaget. Han var nu faktisk tvungen til at kaste sig ind i Kri- 

 gen uden at have faaet, hvad han oprindelig havde fastsat som 

 sin Betingelse. Den Frygt, som han altid havde næret for, at man 

 i dette Tilfælde vilde unddrage ham, hvad han fordrede, naar 

 det endelige Opgjør skulde holdes, maatte saaledes vinde i Styrke, 

 fornemmelig da ogsaa den østerrigske Regjering begyndte at vise 

 en stærk Lyst til at tage sig af Frederik VTs Sag. Da samtidig 

 denne endelig selv viste sig tilbøjelig til at gaa ind i Koalitio- 



! ) I en Depesche af Decbr. 1812 paalagde Romanzow Gesandten i Kjøbenhavn 

 Lizakewitz, at understøtte de Skridt, Oxenstjerna vilde gjøre for at bevæg.3 

 Danmark til at slutte sig til de-Allierede, da dette derigjennem vilde være sik- 

 kert paa „un accroissemenl de puissance", der skulde være mere end den blotte 

 Erstatning for Norge, som maatte blive Sveriges Løn. 



