30 Y. NIELSEN. AKTMÆSSIGE BIDRAG TIL SVERIGES POLITISKE HISTORIE. 



ses alliés sans avoir égard aux siens propres et qtfelle doit s" estimer 

 asséz heureuse, si Von lai donne pour récompense une ile aux Lides 

 oceidentales å garder. 11 Ogsaa her har Karl Johan in margine til- 

 føjet nogle Bemærkninger, der imidlertid ere nedskrevne i et saa- 

 dant Hastverk, at de kun med Vanskelighed lade sig udtyde. 

 Meningen er, at Sveriges eneste Interesse, hvortil det under de 

 daværende Forhold maatte tage Hensyn, var at sikre sin Fremtid 

 gjennem en Forening med Norge. 



Den østerrigske Regjering viste sig nu meget ivrig for at tage 

 sig af Danmarks Sag og sendte endog en Diplomat til London for 

 at virke for dettes Interesser; men denne kom dog først frem, efterat 

 den svensk-engelske Traktat var afsluttet. Til England stod 

 efter denne Begivenhed Karl Johan i et overmaade godt Forhold, 

 der maatte berøve den dansk-norske Regjering alle Forhaabninger 

 om, at England vikle gjøre noget for at sikre Monarkiets Integri- 

 tet. Men hvad den saaledes syntes at tabe paa den ene Kant, 

 blev igjen tilsyneladende vundet paa en anden, idet den russiske 

 Kejser under det stadige Tryk fra Østerriges Side viste sig mere 

 og mere velvillig stemt mod Danmark. Medens Karl Johan nu 

 maatte træffe sine Forberedelser til, naar Vaaren kom, at gaa over 

 Østersøen og der angribe den franske Hær i Forening med de 

 russiske Troppekorpser, som efter den oprindelige Bestemmelse 

 skulde have været anvendte mod Danmark eller Norge, vare Ud- 

 sigterne til at naa det Maal, som han havde sat sig, alt andet end 

 lyse. Sveriges mægtige Allierede (eller tilkommende Allierede) 

 vare lidet tilbøjelige til at se dets Politik i et andet Lys end det, 

 som passede med deres egne Interesser, og vilde af den Grund 

 ikke anerkjende dets Ret til at arbejde for, hvad der efter Karl 

 Johans Opfatning skulde tjene til dets egen Sikkerhed. Det var 

 fra Ruslands og Østerriges Side ikke Hensynet til det Uretfærdige 

 i at sønderrive det dansk-norske Monarki, som her paavirkede 

 deres Holdning; for Rusland var det Ønsket om at sikre sig Dan- 

 marks Medvirkning hurtigst mulig, der bragte dets Kejser til at 

 stille sig mere tilbageholden lige overfor ældre Forpligtelser, medens 

 Østerriges Holdning nærmest har været bestemt af en overdreven 



