34 Y. NIELSEN. AKTMÆSSIGE BIDRAG- TIL SVERIGES POLITISKE HISTORIE. 



Besiddelser, deriblandt Antiolt og Helgoland, gjensidig Garanti for 

 samtlige til begge Stater hørende Lande, derimellem ogsaa Norge, 

 Flaadens Tilbagegivelse og Erstatning for Ødelæggelsen paa Kjø- 

 benhavns Værfter; derhos vilde Kongen ikke, at Fredsunderhand- 

 lingerne skulde føres i Stockholm, (saaledes som den engelske 

 Regjering tidligere havde anvist ham), da han hverken var i Krig 

 med Sverige eller Rusland, hvorimod han gjerne vilde underhandle 

 under russisk Mægling, ligesom han med Erkjendtlighed erindrede, 

 at Kejseren i sin Tid havde erklæret, at han ikke vilde slutte 

 Fred med England uden at skaffe Danmark Oprejsning (réparation). 

 Saafremt derfor den engelske Gesandt i St. Petersburg skulde 

 være bemyndiget til at aabne Underhandlinger om en Præliminær- 

 fred, skulde ogsaa Grev Karl Moltke faa en lignende Fuldmagt 

 til at underhandle om en saadan som dansk Befuldmægtiget. 



Uagtet Dolgorucki paa denne Maade syntes at optræde med 

 den mest fuldstændige Aabenhed ligeoverfor Sveriges Repræsen- 

 tant, havde imidlertid hans Optræden i Kjøbenhavn Virkninger, 

 der overbeviste Karl Johan om, at hans Allierede ikke længere 

 var ligesaa villig som før til at imødekomme hans Fordringer. 

 Ligesom Kong Frederik VI og Rosenkrantz med deres Omgivelser 

 havde faaet den Opfatning af hans Sendelse, at Rusland nu var 

 villigt til at lade det dansk-norske Monarki beståa i dets gamle 

 Omfang, havde Karl Johan og den svenske Udenrigsminister, Grev 

 Engestrøm, dannet sig en lignende Mening om Betydningen af det 

 Omslag, der saaledes ytrede sig i den russiske Politik, med dets 

 rimelige Følger. Lorichs havde, som omtalt, meget hurtig under- 

 rettet Udenrigsministeriet i Stockholm om, hvad Ruslands nye Ud- 

 sending foretog sig i Kjøbenhavn, og der indløb snart nye Med- 

 delelser, der bekræftede hans Oplysninger. Rosenkrantz begyndte 

 igjen at fatte nyt Mod og som en Følge deraf ogsaa at føre et 

 mere tillidsfuldt Sprog og tilstillede endog under 10de April som 

 Svar paa en Henvendelse fra Grev Engestrøm denne en Note, 

 hvori han i en meget fast Tone protesterede mod alle Forslag om 

 en Deling af det dansk-norske Monarki og forsvarede Berettigelsen 

 af sin Konges Politik. Det heder i denne Note: „Le malheur le 



