60 Y. NIELSEN. AKTMÆSSIGE BIDEAG TIL SVERIGES POLITISKE HISTORIE. 



sikaner allerede indfandt sig den følgende Dag. Herom skrev 

 Wetterstedt 11 Juni til Engestrøm, at Pozzo di Borgo var for to 

 Dage siden ankoramen med to Breve fra Kejseren. Ved den samme 

 Dag modtagne Underretning om, at der var afsluttet en Vaaben- 

 stilstand, havde Kronprinsen afsendt Skøldebrand til Kejser Alex- 

 ander for paa denne Maade at employer tous les moyens en Son 

 pouvoir, pour encourager ce souverain å perseverer dans la lutte et a 

 éviter une paix précipitée, qui ne pouvoit que dévenir désastreuse 

 dans les circonstances actuelles. Efter den samme Kilde maa de 

 to af Pozzo di Borgo overbragte Breve bave været det, som Kej- 

 seren skrev i Ober-Greditz-y^- (trykt hos Schinkel, VII, 393 flg.) 

 og et, som ban skrev i Peterswaldau — I-?— — , i hvilket han be- 



° ' 7 Juni 5 



klagede sig over Østerriges Holdning. Af disse to findes nemlig 

 Afskrifter, som Bilag ved Wetterstedts Depesche, derimod ikke af 

 et andet, som ogsaa er dateret Peterswaldau, og hvori han be- 

 rn ærkede for Kronprinsen, at Hamburgs Tab vilde gjøre et stærkt 

 Indtryk i England, og atter udhævede, at man for at vinde Dan- 

 mark blot behøvede at udsætte Spørgsmaalet om Norge, hvilket 

 ikke vilde svække den en Gang givne Garanti. 



Skøldebrand traf Kejseren i Bøhmen. Resultatet af hans Sen- 

 delse blev en fornyet Tilnærmelse fra Alexander, som fandt sit 

 Udtryk i et Brev, som denne tilskrev Karl Johan fra Peterswaldau || 

 Juni, og hvori han udtalte, at han aldrig havde vaklet i sine Følelser 

 for Sverige og for Karl Johan, hvis store Talenter han blot havde 

 ønsket at se dévéloppés dans la lutte principale ; de af Kronprinsen 

 foreslaaede militære Operationer bare Præget af hans militære Geni, 

 og Kejseren anbefalede ham at marschere længere frem mod Ber- 

 lin, medens alt andet kunde opsættes, indtil de havde havt en per- 

 sonlig Sammenkomst, for hvilken Kejseren foreslog det schlesiske 

 Slot Trachenberg som et passende Sted. Forslaget blev modtaget, 

 og i Dagene fra 9—12 Juli havde Karl Johan der sin bekjendte 

 Sammenkomst med Kejseren af Rusland og Kongen af Preussen, 

 som blev af indgrjbende Betydning for hans og deres Politik, saa- 

 velsom for Felttogets endelige Udfald. Karl Johan opgav for det 



