2 Y. NIELSEN. DE DUDESCHE KOPMAN UNDE DE NORMAN. 



uordnet i et Værelse, hvor der tillige er henbragt en Del Proto- 

 koller og Brevskaber, der have tilhørt No vgorodfarernes og Kaufleute 

 Compagnie. For flere Aar siden har den nu afdøde Professor 

 Deecke gjennemgaaet en Del af dette Bergerfarerarkiv og der excer- 

 peret eller afskrevet to gamle Protokoller, af hvilke den ene inde- 

 holder Regnskaber fra det femtende Aarhundrede tilligemed et Uddrag 

 af en ellers ukjendt Krønike m. m. og den anden var Kollegiets Statut- 

 bog. Hans Samlinger opbevares nu paa Liibecks offentlige Biblio- 

 thek, hvis Bestyrer han i sin Tid var, og bleve der i 1875 gjennem- 

 gaaede af Professor L. Daae, som efter sin Hjemkomst i Historisk 

 Tidsskrift, IV, S. 104 flg. gjorde opmærksom paa den Betydning, som det 

 omtalte Krønikeuddrag har for vor Middelalders Historie. Desuden 

 har i sin Tid Rigsarkivar Lange paa sin Rejse til Nordtydskland i 

 1845 været i dette Arkiv, men dog uden der at gjøre noget Fund 

 af Betydenhed for Norges Historie i Middelalderen, idet han i sin 

 Rejseberetning, der er trykt i tredie Bind af „Nor", udtrykkelig 

 fremhæver, at Arkivet næsten udelukkende bestaar af Sager fra en 

 forholdsvis nyere Tid. 



Da jeg i Oktober 1876 paa en Rejse i Nordtydskland ogsaa opholdt 

 mig nogen Tid i Liibeck, havde jeg min Opmærksomhed fornemlig 

 henvendt paa Bergerfarernes Arkiv, hvortil jeg strax søgte og med 

 megen Liberalitet erholdt Adgang. Det var imidlertid ingen let 

 Sag at benytte disse uordnede Masser af Papirer og Protokoller fra 

 fire Aarhundreder, som laa paa Gulvet i det Værelse, hvor Arkivet 

 i 1863 var bragt hen; men jeg gav mig øjeblikkelig ifærd med 

 Gjennemgaaelsen for ialfald at faa en Oversigt af, hvad der fandtes, 

 og saaledes lette en fremtidig, mere nøjagtig Undersøgelse for mig 

 selv eller for andre Arkivforskere. Jeg tror ogsaa, at jeg i det 

 hele tåget har været saa heldig at naa det Maal, som jeg saaledes 

 foresatte mig, og tildels endog har udrettet noget mere. Det viste 

 sig snart, at der var flere Fund at gjøre i Lighed med det af Pro- 

 fessor Daae benyttede Krønikeudtog, og at den Mening, som Rigs- 

 arkivar Lange havde fremsat, ikke var aldeles rigtig, idet selv den 

 flygtige Gjennemgaaelse, som jeg kunde foretage, bragte for Dagen 

 flere Aktstykker af historisk Interesse, derimellem et, som indeholder 



