4 



T. NIELSEN. DE DUDESCHE KOPMÅN UNDE DE NORMAN. 



idet disse mærkelig nok give flere Oplysninger om Bergens Topo- 

 grafi i Middelalderen. Det viser sig deraf, at flere af de nu for- 

 svundne Gaarde, som nævnes i middelalderske Kilder, have været 

 beliggende paa det samme Strøg, som det, der nu indtages af 

 Tyskebryggens Gaarde, hvilke altsaa i Middelalderen maa have 

 havt en meget smalere Facade imod Søen end nu. Guid sko en 

 laa indtil 1702 noget længere mod Nordvest, end den nu gjør, et 

 Stykke ud paa Dregs-Almenningen . medens der mellem den og 

 Søstergaar den laa — først ,.eine freye Adelsgrund", der- 

 paa den „sogenannte Conthorische Attelsgarten Grund" 

 og saa en Kontoret tilhørende „ Grund oder Kirchweg". Af disse 

 er maaske den sidste den gamle Mariakirkens Alm enn ing. 

 der endnu sees paa Billeder af Bergen fra omkring 1580, medens 

 Attelsgarten vistnok er den gamle Attugardr, der endnu omtales i 

 1539 og som efter et Diplom fra 1370 laa i Mariakirkens Sogn. 

 Paa den førstnævnte ..Adelsgrund" kan der muligens ogsaa have 

 ligget en anden Gaard. Af de samme Optegnelser fremgaar det 

 ogsaa. at den paa et Par Steder i Kongesagaerne og i et Diplom 

 fra 1282 omtalte Mikligardr ikke kan være den samme, som den, 

 der i nyere Tid gik under Navn af Bre mers ga ard en. Den laa 

 nemlig mellem Solegaarden og Kj øb m andsstu en, hvor man 

 endnu i 1717 kjendte Navnet ..Micklegaardt". Mellem Kjøbmands- 

 stuen og Kappen laa derimod indtil 1702 en Almenning, „Giemsee- 

 Gard genandt", der vel nærmest er Nikolaikirkens Almenning. Et 

 saadant Navn er ellers ubekjendt, Kjøbmandsstuen, som efter 1702 

 har ligget mellem Kappen og Holmedal en, maa ogsaa før 

 Branden have havt en anden Plads mellem Kappen og Sole- 

 gaarden. Umiddelbart i Nordvest for Finnegaarden laa den gamle 

 Gaard Skap tinn, der nævnes mellem 1375 og 1410 og laa i Martejns- 

 kirkens Sogn. Endnu i 1717 kjendtes dennes Navn „Schafften", 

 norden for denne kom en anden „øde Grund", kaldet „Redstadh", 

 Ridstadh", Ridhstadh" eller „Ridstaden". Saa fulgte en 

 tredie „øde Grund", der kaldtes „Bollegaard", men maa have 

 været forskjellig fra den Gaard af dette Navn, som i det sextende 

 Aarhundrede omtales i Bergen, idet denne laa paa Hollændergaden. 



