CHRISTIANIA VLDENSK.-SELSK. FORHANDL. 18 7 6. No. 8. 



35 



saaledes som det bl. a. synes at fremgaa af de forskjellige norske 

 Ord, som anvendes. Skriftet giver saaledes ogsaa en Prøve paa det 

 nedertydske Sprog, saaledes som dette maatte udvikle sig ved Kon- 

 toret. Flere Omstændigheder lede til den Formodning, at Skriftet er 

 forfattet i Aaret 1477. Hvis man sammenholder det med den Frem- 

 stilling af de norske Klager over Tydskernes Adfærd, der er nedskrevet i 

 Anledning af de i dette Aar førte Forhandlinger (Diplom. Norveg. VII, 

 No. 482), viser det sig, at Klagepunkterne for en stor Del falde sammen 

 med disse, forsaavidt de vedkomme Tydskernes Forhold til de norske 

 Borgere i Bergen og til de norske Haandverkere. Skriftet er imidlertid 

 holdt i en saadan Almindelighed, at denne Lighed ikke kan være al- 

 deles afgjørende. Den ene Parts Overgreb og den andens Klager 

 vare altid saa ensartede, at man, hvor der ikke nævnes bestemte 

 Facta, ikke vel kan drage nogen sikker Slutning om Tiden. De 

 samme Klagepunkter komme frem i det 14de, som i det 15de Aar- 

 hundrede; men der synes dog at være saa mange Overensstemmelser 

 mellem nærværende lille Skrift og det nævnte Klagedoknment, at 

 man meget godt kan forsvare at henføre begge til samme Tid. Skriftet 

 er saaledes i dette Tilfælde nu netop fire hundrede Aar gammelt. 

 Hvis man ikke finder de her paapegede Overensstemmelser fyldest- 

 gjørende, ligger det nærmest at henføre Skriftet til Tiden omkring 

 1450, da Kontoret havde sin bekjendte Strid med Hr. Olaf Nilssøn. 

 Her er det navnlig paafaldende åt se den store Overensstemmelse, 

 der findes mellem dette Skrift og Retterboden af 1444 (Diplom. Norv. 

 VIII, No. 324). Denne er endnu større end den med det ovenfor 

 omtalte Uddrag af de norske Klager fra 1477, saaledes at der ogsaa 

 er stor Sandsynlighed for at henføre Skriftets Affattelse til Tiden nær- 

 mest efter 1444. *) 



Skriftets Indhold drejer sig udelukkende om Forholdet mellem 

 Nordmænd og Tydskere i Bergen og den Maade, hvorpaa disse satte 



') Jeg raaa her gjøre opmærksom paa en Inkurie i min Bergens Historie, S. 256, 

 hvor denne Ketterbod af 1444 er bleven omtalt som et „ Privilegium" for Kon- 

 toret, uagtet den var rettet mod dette. Den bekræftede nemlig kun de gamle 

 Fribreve under Forudsætning af, at Tydskerne skulde holde sig indenfor de i 

 disse angivne Grænser og ikke, som de nu gjorde, udvide sig udover disse. 



3* 



