CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 6. No. 9. 11 



Ben, funden ved Christianiafj ordens Bred i Sande Pgd., Jarlsberg 

 og Larviks Amt 1 ), og for det sidste Stykkes Vedkommende erHen- 

 førelsen til Stenalderen neppe hævet over al Tvivl. Stenalderens 

 Oldsager pleie jo heller ikke at forekomme i Norge under saa- 

 danne Forhold, at man i Almindelighed kan vente Sager af saa 

 forgjængeligt Stof som Horn og Ben bevarede. Kun i Myrernekan 

 man maaske gjøre Regning paa at træffe dem oftere ved omhyg- 

 gelig Urdersøgelse. 



De gjorte Fund bevise uimodsigelig, at Norge har havt en 

 stadig Befolkning i den Tid, som Oldsagerne fra den skandinaviske 

 Stenalder tilhøre, og Fundenes vide Udbredelse over Landet tyder 

 paa, at ingen større Del af dette har været ganske folketom. Man- 

 gelen af Grave er ikke nogen gyldig Indvending mod denne Slut- 

 ning. I Gravskikkene have overhovedet langt større lokale For- 

 skjelligheder fundet Sted, end i Oldsagformerne, og man kan derfor 

 ikke afvise den Mulighed, som ved andre Betragtninger lægges nær, 

 at man i Norge i Stenalderen har begravet sine Døde paa en Maade, 

 som ikke kunde efterlade noget Spor efter længere Tids Forløb, 

 medens man samtidigt længere sydpaa opførte store Stengrave, der 

 have holdt sig gjennem Aartusinder til vor Tid. Ogsaa i det østlige 

 Sverige er der jo Landskaber, hvor Stenaldersgrave slet ikke el- 

 ler kun i yderst ringe Antal have kunnet paavises, uagtet deres 

 Oldsagfund vise, at de maa have havt en Befolkning i Stenalde- 

 ren; og fra Tider, der ligge vor egen nærmere, kan lignende For- 

 skjel paavises mellem Nordens Lande (mærk især Danmarks store 

 Fattigdom paa Grave fra den yngre Jernalder, sammenlignet med 

 Norges og Sveriges Overflod paa saadanne). 



Oldsagernes fuldstændige Lighed med de tilsvarende svenske 

 og danske vidne stærkt for, at Befolkningen har været af samme 

 Stamme og i det væsentlige har staaet paa samme Kulturtrin som 

 Sveriges og Danmarks Befolkning i den yngre Stenalder. Saagodt- 



') Aarsb. 1872, 74 no. 19, med Afbildning. 



