6 



OVERSIGT. 



i Haandskriftet tilskrives den nævnte Kirkelærer, hidrører ikke fra 

 ham, men er en Composition af den trinitariske Troesbekjendelse, 

 som tillægges* Gregorius Thaumaturgus eller, som han ogsaa kal- 

 des, Gregorius major. Biskop i Neocæsarea i Cappadocien, en Di- 

 scipel af Origenes (f omtrent 270), og af Begyndelsen af en trini- 

 tarisk-christologisk Tractat, der bærer Overskriften H xaxa jiepo^ 

 "\z~\z (Den detaillerede Tro) og ligeledes føres tilbage til den æl- 

 dre. neocæsareensiske Gregorius. Oversættelsen af Gregorius Thau- 

 maturgus^ Troesbekjendelse er noget fri. Oversættelsen af Begyn- 

 delsen af H.X.7.T7. asper rciort^ meget fri og vilkaarlig. 



H y.7.-y. [).izz: icurcts er ialfald i den Skikkelse, hvori den nu 

 foreligger, ikke noget Verk af Gregorius Thaumaturgus, men et 

 Product enten af en Apollinarist eller af en Eutychianer eller Mo- 

 nophysit, da den ikke alene røber en Udvikling af Trinitetslæren, 

 som vi ikke finde førend omkring 400 (tc tcvs^cc to ayiov beteg- 

 nes i den som ojioouawv tw rcatpi >cat tw u£g>), men ogsaa polemiserer 

 mod den antiochenske Skoles Chrjstologie (mod øuvaqpeia: o-j ftsov 

 ffotpxu&evTa c;j.CA3yo'jvTii: auxov, a/./.a avfrpMiuov O&u ouva^svxa) og 

 ligefrem benegter , at der er to Naturer i den menneskevordne 

 \z';z: (ou hvo TTpcow-a, z-jbz hvo qpuastc- 0'j5s yap Tsoaapa rcpooxuvew 

 Xsybjjisv, -frsov xai u'ov 0*6ou Kat aWpuicov >cat ~vrjjj.« ayiov). Dorner 

 formoder, at der ligger en Opsats af Gregorius Thaumaturgus til 

 Grnnd for Skriftet (de Partier i det, hvori Sabellius og Paulus af 

 Sainosata, Gregors Samtidige, bekjæmpes), og mener, at denne Op- 

 sats i de følgende Tider gjentagne Gange har faaet Tilsætninger, 

 indtil den er bleven til, hvad den nu er. Skulde denne Formodning 

 medføre Sandhed, saa vilde man til de Partier, der hidrøre fra 

 Gregor. ogsaa have at regne den mærkelige. næsten alle Daabs- 

 symbolets Led og in specie alle den tredie Artikels Led omfattende 

 korte og simple Troesbekjendelse. som vi finde midt iden. Under 

 alle Omstændigheder gaar denne hidtil aldeles upaaagtede Troes- 

 bekjendelse, der indføres paa en saadan Maade, at man tydelig 

 føler, at den er hentet andetstedsfra (-'.jt£"jo[j.sv tc.vuv x. t. a.), 

 tilbage til et ældgammelt localt græsk Daabssymbol, og er derfor 



