CHRISTIANIA VIDENSTC.-SELSK. FORHANDL. 188 1. No. I. H 



chausseen notere de steiltstaaende straters strøg om N 30° 0, og 

 langs med jernbanelinjen med N 40° indtil N 50° 0. Snorret fort- 

 sætter disse strøg, hvert paa sin side, og der, hvor de mødes i 

 stump vinkel — eller brudlinien — der er Gulas nuværende løb. 



Det hele system af lodrette strater synes saa regelmæssigt, at 

 man ganske kan overse brudlinien, men foretager man prøven med 

 de gamle metoders saa yndede kompas i haanden, saa har man 

 linien, hvor alt dette bryder, liggende altsaa just i Gulas rende, den 

 nuværende snævring. 



Til model fremstillende dette forhold kunde man bruge en 

 bunke stive kortblafle, stille disse paa skarp kant, og saa brække 

 dem tværs med en horizontal bevægelse. Dalrendens retning vilde 

 da repræsenteres i den linie, hvor alle blade brast. 



Kartskizzen udtrykker lagsystemerne i Guldalens nærmeste vægge 

 med mørk bund, dalløbene med hvid grund, grønsten- og gabbro- 

 kjæden kornet. Stregerne i den mørke bund er lagenes strøgret- 

 ninger (eller de enkelte paa høikant staaende kortblade i ovennævnte 

 simpleste model). 



Randsfjord. 



Vi vende os nu atter til søerne, idet vi erindre, at ovenfor 

 er alt betragtet beliggenheden af en sø udenfor de store flodløbs 

 retning og desuagtet med store dyb. 



Mange maalinger af dybdeforholde haves vistnok fra fjeldlan- 

 des søer, sigtende til at udpege deres dannelse; og ethvert tillæg 

 kan vel i og for sig være velkomment. Dog skulde jeg formene, 

 at maalingerne ikke alle have lige værd. 



Med samme udsigt til bestemt svar om hulhedens rumlige 

 forholde kan man ikke kaste maalesnoren ned overalt Nogle søer 

 viser sig i den øvre ende næsten gjenfyldte med elvenes nedførte 

 materiale. Saaledes er det jo synligt i Øiern; først længer ude 

 har Øiern større dybder, ved nordenden holder den paa at opgrundes. 

 Den øvre ende af Randsfjord. den øvre ende af Mjøsen forholder sig 

 paa samme vis. Og (se L. Meinich reise i Trysil, Nyt Mag. f. N bd. »ti) 

 naar man fra høiden i klart og stille veir ser ned i Senjsjøens 



