CHBISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FOBHANDL. 18 8 1. No. I. 21 



Jeg henvendte mig til hr. K. Getz i Hamar og hr. J. Roll vin- 

 teren 1879 med samme spørgsmaal og samme anmodning som lige- 

 overfor stedet ved Randsfjord. En række punkter anvistes, saaledes 

 at de skulde kunne tjene til at vise, om og hvorvidt kalkkjæderne 

 skulde være at spore ogsaa paa bunden. Maalingerne kunde ikke 

 ske om vinteren, da isforholdene var ugunstige. Derimod foregik 

 de ud paa vaaren, idet at hr. Roll leiede en dampslup til ud- 

 førelsen. 



Paa begge steder viser sig ved vestsiden fortsættelsen af kalk- 

 ryggen som en forhøining paa søbunden et stykke ned. Dybrenden, 

 udtrykt ved de større maal 120, 119, 110, 135 meter; videre ved 

 Helgø 222, 243, 197, 270 + (her rak ikke maalesnoren til, bunden 

 var ikke naaet), 313, 350 ligger ganske nær under vestsiden. 



Derimod er lige under Furuberget (paa østsiden) ingen for- 

 høining at spore. Kalketagen er her som forsvundet paa bunden, 

 om ved knæk eller ved bortrivning? Paa østsiden ligeoverfor 

 Helgø findes som nævnt ikke kalketagens fortsættelse, hverken i 

 dybet eller paa landjorden. Denne skaal sættes ikke over Mjøsen. 



De skizzerede karter viser høider og dybder, idet Mjøsens 

 vandspeil er sat som udgangsnivået = 0. Høiderne paa landjorden 

 begynde med kurven 26 m. over Mjøsen, medens dybderne under vand- 

 speilet er hosskrevet paa de maalte punkter. Mjøsens vandspeil er 

 efter opgave fra den topografiske Opmaaling 124 meter o. h. De 

 absolute høider, saavelsom kurverne fra 30 meter til 30 meter, op- 

 trukne ligeledes efter opgave fra den top. Opm., maa altsaa for- 

 størres med dette tillæg. Randsfjordens speil ligger efter opgave 

 sammestedsfra 134 meter o. h., og kurverne begynde der med 16 

 meter. De optrukne dybkurver gjælde foreløbigt ganske forsøgsvis. 

 Maalingerne skulde naturligvis være flere, for at et bestemt billede 

 kunde fremkomme. 



Professor Mohn ytrer sig om de tilskue lagte maal saaledes: 



„Der, hvor kalken stikker ud paa vestsiden af sundene, gaa 

 isobatherne længere ud mod øst end paa de andre steder. Paa 

 samme steder ligger den dybeste rende ogsaa længere ud fra 

 kysten; det er: paa vestsiden af dybrenden er der under våndet 



