CHR 1 STIA NIA VIDF.NSK.-SEI-SK. KORHANDI-. [ SS I. No. 2. 



9 



er tilfældet hos mine marmorosa, endnu mindre bos microdon 

 (hvilken colletti i henseende til forvingernes mørke farve forøvrig* 

 kommer nærmest), hvor 1 akkerne hos hannen ikke engang når ud 

 til sømlinien og således mere svarer til forholdet hos dentina, me- 

 dens colletti har Wet fuldt så skarpt og spidst som de i denne 

 henseende mest udprægede eksplr. af dissimilis. 



„Bagvingerne, der hos colletti er særdeles lyse med høist 

 utydelig halvmåneplet og kun ganske svagt mørkere mod randen, 

 er hos begge de øvrige former forsynede med skarpt fremtrædende 

 diskplet og bredt sortbrunt randparti. navnlig hos microdon. hvor 

 den sortbrune farve endog kan brede sig udover hele vingen. 

 Fryndserne viser sig derimod hos colletti ikke så lyse som hos 

 begge de andre, idet de har omtrent den samme grågulagtige farve 

 som vingen selv og derhos er gjennemtrukne af en tydelig mørkere 

 delingslinie hele veien, medens de hos både marmorosa og micro- 

 don er rent gulhvide uden nogen tydelig delingslinie (kuo hos hun- 

 eksemplaret af marmorosa strækker sig en sådan over % af om- 

 kredsen, fra ydervinkelen regnet). 



„Endelig viser også undersiden særdeles karakteristiske for- 

 skjelligheder. Hos co Kc^z- eksemplaret er denne nemlig overalt 

 temmelig ensfarvet lysegrå med fremtrædende rødviolet glans og 

 viser intet tegn til den hos begge de andre former så stærkt ud- 

 prægede mørkt sortbrune farve mod randen af begge vingepar. 

 ligeså lidt som af den fine sorte punktrad langs indkanten af 

 fryndserne, der navnlig på forvingerne fremtræder så tydeligt hos 

 hine. De hos disse på begge vingepar stærkt udprægede sorte 

 diskplctter er hos colletti på forviugerne reducerede til en ganske 

 utydelig og svag skygning og på bagvingerne til et lidet mørkt 

 punkt, på samme tid som den hos marmorosa og microdon aldeles 

 jevnt buede, tykke og mørke tverlinie her optræder i form af en 

 meget finere, uregelmæssig bølget og takket linie. aftagende i 

 styrke mod indkanten. Hele undersiden stemmer i det hele tåget 

 saa aldeles overens med M. thalassina, at neppe nogen vikle be- 

 tænke sig paa at erklære eksemplaret for at tilhøre denne art. 



