10 CRANIETS OG ØREAABNINUKKNKS BYCJN. HOS F AM. STRIGIDAE. 



I Mellem- og Syd-Europa forekomme 3 stationære Arter, 

 nemlig Strix flammea, Lin., 17GG, Athene noctua, (Rctz.) 1800, 

 samt Scops (jiu (Scop.) 17(19, fortiden den i Middelhavslandene 

 accidentelle Asio capensis, (Smith) 1835, hvilke samtlige mangle i 

 Nord-Europa. De 2 første af disse gaa vistnok mod Nord til 

 Jylland og det sydlige Skåne, men ere ligesom Scops giu væsentlig 

 syd- eller mellemeuropæiske Former; Asio capensis tilhører den 

 æthiopiske Region. 



Af ingen af disse har jeg kunnet undersøge Hoveder i hlød 

 Tilstand; og da Bygningen af Øreaabningernes hudagtige Partier 

 ikke med fuld Sikkerhed lader sig erkjende hos tørrede eller op- 

 blødte Hoveder, ville de efterfølgende Bemærkninger væsentlig 

 blot berøre Ejendommelighederne ved disse Arters Cranium. 



Strix flammea, der udgjør Typen for Strigidernes Iste Under- 

 familie Strigini, henhører, som det var at vente, under en særegen 

 Gruppe, forskjellig fra de ovenfor characteriserede 6 Grupper af 

 nord-europæiske Bubonini. Dens væsentligste Characterer ere et 

 symmetrisk Cranium og et bredt Ørelaag, der er betydeligt større, 

 end de relativt smaa (symmetriske?) Øreaabninger. 



Craniet, der ikke synes at frembyde Spor af nogen Assymmetri, 

 er ejendommelig langstrakt, med et uforholdsmæssig langt og spin- 

 kelt Næbparti, og med en saa betydelig Udvikling af den svam- 

 pede Diploe i flere af Benene i det egentlige Cranium, at denne end 

 ikke tilnærmelsesvis er naaetaf nogen af de nord-europæiske Arter. 



Ligesom hos Syrnium lapponicum er Pandens Profil stærkt nedad- 

 skraanende, men her i saa høj Grad, at Linien bliver næsten con- 

 cav. Craniets Midtfure er dybere, end hos nogen af de øvrige 

 Grupper, og Panden er over orbita næsten pyramidalt opskudt 

 paa hver Side af denne dybe Midtfure. Kammen paa os squa- 

 mosum er oventil ikke ved nogen distinct Fure begrændset mod 

 Partialbenet, saaledes, som hos de fleste Grupper af Bubonini, og 

 har idethele ikke nogen betydelig eller særegen Udvikling; men 

 især er Craniet mærkeligt ved Interorbitalseptets betydelige Tyk- 

 kelse, idet der her ikke forekommer noget tyndvægget Punkt, som 

 hos alle de øvrige Arter. Orbitae ere relativt særdeles smaa; la- 



