CHRISTIANIA VIDEN8K.-8ELSK. FOKHANDL. 1881. No. 4. 



5 



og da de i de nedre Dele af Dalene ligge i aaben Situation. maa 

 dette Vandspeil have været Havet, Deres Materiale blev i sin Tid 

 nedført af Elvene og afsat ved Mundingen. Saadanne „Ører" rindes 

 ved Mundingen af en Mængde Elve. Ved Stigningen løftedes de 

 over Havfladen. og Elven grov sig ned i dem, eftersom de hæ- 

 vedes. Terrasserne findes i vore Dale som Trin, den ene over 

 og bag den anden indtil det høieste Mærke efter den gamle Hav- 

 stand. 



Prof. Kjerulf er af den Mening, at dersom Landet stiger jevnt 

 og langsomt, saa vil der dannes et Skraaplan (a— b paa Eiguren), 

 men ikke trinvise Terrasser. Disse ville kun dannes, hvis Landet 

 stiger hastig i Sæt med mellemliggende hvilende Tilstande. For 

 hver Stigning vil en Terrasse lægges tør, og der vil dannes en ny 

 ved Elvmundingen i et lavere Niveau. ifald Hviletilstanden varer 

 tilstrækkelig længe. 1 



Dersom denne Mening var rigtig, burde Terrasserne i nærlig- 

 gende Dale ligge i absolut tilsvarende Høider. Thi Strandliuierne, 

 som ofte løbc milevidt i samme Høide, vise, at Niveaufor- 

 andringen inden mindre Omraader var den samme. 1 omkring 

 600 Fods Høide har Prof. Kjerulf pa avist et Trin, sont mærker 

 den høieste Havstand i visse Dele af Landet, og dette Trin synes 

 med en mærkelig Regelniæssighed at komme igjen paa mange 

 Steder. Men hvad de lavere Trin angaar. er en saadau Regel- 

 niæssighed endnu ikke paavist. Tvertimod synes det (selv af 

 K j er ul f s egne Maalinger) at fremgaa, at de lavere Terrassers 

 Trin ikke ere knyttede til saa bestemte Niveauer, som Theorien 

 om Pauser i Stigningen fordrer. 



Theorien om Hviletilstande under Stigningen bygger, naar den 

 støtter sig til Terrasserne, endvidere paa den Forudsætning, at 

 Elvenes Vandmængde var uforanderlig. Men dette tør ikke uden- 

 videre forudsættes; og er Vandmængden i Elvene gjennein lauge 

 Perioder en foranderlig Størrelse, da vil der ogsaa kunne dannes 



1 Kjerulf, Uniy. Progr 1871 p. 50-51. 



