Om Personlighedsbegrebets rette Omfang. 



Af 



Dr. E. F. B. Horn. 



(Fremlagt i Møde den 22de April). 



Jeg har i en tidligere for dette Selskab fremlagt Afhandling 1 

 søgt at besvare det Spørgsmaal: Hvorvidt kan der gives nogen 

 Definition af Sjælen? og i Henhold til Kants Theori, at kun Mathe- 

 matiken giver et Felt for Definitioner, søgt at paavise, hvorledes 

 Sjælens Liv i Tiden kan opfattes under Billedet af en Linie, der 

 af Sjælen selv kan udmaales og bestemmes. En saadan Linie er 

 da nødvendigvis et geometrisk Udtryk for en Ligning. En Lig- 

 ning kan differentieres og derigjennem bestemmes eller udmaales. 

 Her gjenfinde vi tydeligvis Sjælens Eiendommelighed at være 

 Subjekt — Objekt. Idet Sjælen hvert Tids Øieblik er sig sin 

 Totalitet bevidst, saa er den altsaa baade en Ligning (Linie) eller 

 Objekt, der bevæger sig gjennem Tiden, og tillige et Subjekt, der 

 erkjender sig selv eller erindrer sig selv i Dirlerentialforholdet 

 (Subjekt) og kan da atter integrere og derved frembrige og forøge 

 sig selv (Subjekt — Objekt). 



Skal nu dette komme til Anvendelse, saa maa man gjøre sig 

 nærmere Rede for, i hvilken Grad dette Ligningsvæsen lader sig 

 gjennomføre. Spørgsmaalet er nemlig dette, hvorvidt den enkelte 

 Sjæl kan lade den Ligning, som er den eiendommelig, komme til 

 fuldt Herredømme. Herpaa vil det bero, om en Sjæl erPersonlig- 



1 Se Porh. for 1879. No. 1C. 

 Vid.-Selsk. Forh 1881. No. 6. 1 



