4 



BOBERT COLLETT. RAJA NIDROSIENSIS 



ledes er her den største Del af Snuden ru, især i Spidsen ; lige- 

 ledes er hele Randen af Legemet langs den forreste Profillinie ru. 

 Enkelte Ruheder tindes endvidere hist og her paa Pectoralernes 

 Straaler, samt henimod Randen af Dorsalerne. Den ovre Rand 

 af Orbita er ligeledes stærkt ru, men mangler, ligesom hos No. 

 % de større Tome, der tindes hos den unge Han. 



Hele Undersiden er hos begge Kjøn tæt og jevnt ru, saagodt- 

 som uden Spor af glatte Partier paa det egentlige Legeme; dog 

 er Ventralernes Rand hos den unge Han glat, ligesom Hjælpegeni- 

 talierne. 



Halens Underside er glat hos de fleste (men ikke alle) Indi- 

 vider; enkelte have en Stribe af fine, næsten umærkelige Ben- 

 torne langs Midtlinjen, der ophører omtrent ved Begyndelsen af 

 2den Dorsal. 



Halens Beklædmng med Torne. (Armaturc of the tail). 



Antallet af Haletornene og deres Anordning synes at være en 

 særdeles stor Variation underkastet, og denne Variation synes at være 

 for en stor Del individuel. Hos den gamle Hun (No. 3) har deres 

 Antal og Udvikling naaet sin største Frodighed, der maaske endnu 

 er iagttaget hos uogen Art af den hele Familie, og de indtage her 

 3 tætte Rækker; færre have de vist sig hos de yngre Hunner 

 (hvor dog alle 3 Rækker ere tilstede). Endelig er hos de 2 hidtil 

 undersøgte Hanner endog blot Midtrækken udviklet, medens Side- 

 rækkerne synes constant at mangle hos dette Kjøn. 



Hos den gamle Hun (No. 3) danne, som ovenfor nævnt, Hale- 

 tornene 3 Rækker, der tælle tilsammen omtr. 200 Torne, medens 

 Halen iøvrigt er fuldkommen glat oventil. Midtrækken begynder i 

 Højde med Ventralernes Grund, og strækker sig til Iste Dorsal, samt 

 udfylder Rummet mellem Dorsalerne. Antallet af Torne indtil Iste 

 Dorsal er omtrent 107; hist og her danne de 2 uregelmæssige 

 Rækker, undertiden endog 3; umiddelbart foran Iste Dorsal staar 

 endog en Samling af 7 Torne. Mellem Dorsalerne staa 5 Torne 

 i en noget uregelmæssig Række. 



Tornene ere idethele blot af middels Størrelse ; de ere mindst 

 ved Rækkens øvre Ende, men tiltage i Størrelse udad mod Halens 



