2 



J. II. L. VOGT. SKIKTEDE MOEÆKER. 



ogsaa sandryggene ved Stubberud (nær Kristiania) og ved Aas i Sande 

 (n. for Holmestrand) skiktede. Stubberudbanken er allerede beskre- 

 ven af L. Holmstrom (Ofvers. af Kgl. Vetensks.-Akad. Forh. 1879); 

 banken gaar tvert over dalen. I Sandedalen strækker der sig over 

 dalen to halvmaaneformede sandrygge med den konvexe side nedad ; 

 i den øverste har jernbanen aabnet et snit. 



Alle disse rygge er forlængst antagne for endemoræner og 

 som saadanne anførte i Dr. Th. Kjerulfs „Udsigt over det sydlige 

 Norges geologi". Smaalensraet og det dertil svarende paa den 

 anden side af Kristianiafjorden ligger som endemoræner for den da 

 endnu sammenhængende indlandsis, de øvrige derimod som ende- 

 moræner for de enkelte gletschere, som bevægede sig gjennem de 

 respektive dale. Overalt staar disse moræner normalt paa skurings- 

 stribernes retning; de har saaledes ingen lighed med de svenske 

 „åsar", der som oftest ligger parallelt med elveløbene. Smaalens- 

 raet kan ikke forklares som en gammel „kystvold", da det ligger 

 i meget forskjellige høider (fra under 30"» til over lGOn») over havet; 

 ligeledes kan det af denne grund og fordi det ligger normalt paa 

 landets afhældning mod havet ikke være en afleiring af en mulig 

 elv paa den oprindelige, store ismark. I Stubberudbanken findes 

 mange ægte skurstene; paa en del stene er skuringsstriberne halv- 

 veis udviskede, rimeligvis ved rulling i vand. Derimod fandt jeg 

 ingen ægte rullestene af den typisk elliptiske form, men stenene 

 var kun tilrundede paa hjørnerne. Dette viser, at stenene ikke har 

 været udsatte for lange tiders bevægelse i vand. Jeg antager, at 

 alle vore lavtliggende, gamle moræner er skiktede; i Th. Kjerulf: 

 Uds. pag. 41 angives en hel del som skiktede, og saavidt mig be- 

 kjendt, har man endnu ikke hos os med sikkerhed paavist en eneste 

 gammel moræne, som har været ganske uslriktet. Det er forøvrigt 

 meget sjelden at faa se gode profiler gjennem morænerne, da det 

 kun er jernbanerne, som skjærer sig gjennem dem. 



Vore marine terrasser og skjælbanker aflejredes efter istiden; 

 altsaa har under istiden havet rimeligvis staaet næsten 200 m høiere 

 end nu, (se herom prof. Sexe: Skadinaviens vertikale svingninger, 

 Archiv f. Math. & Naturv. 1878), og følgelig maa den indlandsis og 



