CHRISTIANIA V1UKXSK.-SKLSK. FORHANDL. 18 8 1. No. 9. 



5 



snit, som gaar lodret paa skiktfladen; ellers vil man altid være 

 udsat for at tage feil. 



Om „ældre granit". 



Allerede for hengere tid siden har dr. Th. Kjerulf inddelt 

 graniterne i det sydlige Norge i „yngre granit" og i „ældre granit" 

 eller „grundfjeldets granit" o: i dem, som bryder gjennem baade 

 grundfjeld og silur, og i dem, om hvem man kun ved, at de bry- 

 der igjennem grundfjeldet, og som formodentlig brød frem i den 

 azoiske tid. Denne inddeling antager jeg af fuldt hjerte, da jeg, 

 som det vil sees af det følgende, tror at kunne bevise, at den 

 ældre granit i Smaalenene brød frem samtidig med gneisens fold- 

 ning, at den altsaa er ældre end den siluriske tid. 



Professor Kjerulf har vist, at Drammensgraniten ikke forhol- 

 der sig som et dække over siluren, men at den tvertom udvider 

 sig paa dybet under denne, at den er granitfod (se herom ogsaa 

 mine profiler fra Hørtekollen, fig. 10 og for Kristianiasyenitens ved- 

 kommende se pronlerne fig. 9 & 13). Det samme synes at være til- 

 fælde med den ældre (o: forsiluriske) granit ligeoverfor gneisen 

 eller grundfjeldet; jeg har saaledes i flere jernbaneprofiler fra Smaa- 



Kg. 7. 



lenene (se f. ex. fig. 7, fra Skaarningfos nær Fredrikshald) seet gra- 

 niten udvide sig under gneisen, og desudcn taler den kaotiske vrim- 

 mel af de gange, som er udsendte fra graniten ind i gneisen, mod, 

 at graniten er dække (se herom mere side 27). Derimod tror jeg, 

 at den yngre granit i regelen forholder sig som et dække over grund- 

 fjeldet; jeg har seet tiere gode profiler (nær Ravnskollen, Østre 

 Aker), hvor graniten laa over gneisen, og de meget faa gange, som 



