to 



J. H. L. VOGT. NOGLE BEMÆ BKN IN G K K OM GRANIT. 



grovkornede struktur. Dette har vist sig overalt, hvor jeg har 

 seet den yngre granit eller syenit i berørelse med ældre, allerede 

 afkjølede bergarter, saaledes ved Grefsenaasen, NO for Ravnskollen, 

 ved Hørtekollen, længere nede i Lierdalen, ligeoverfor Drøbak etc; 

 det findes ogsaa omtalt i Th. Kjerulfs Udsigt s. Gl. Den ældre 

 granit derimod beholder lige til selve berøringspunktet med gneis 

 sin almindelige struktur, det være nu som stribet granit eller ei, 

 uden nogensomhelst forandring i kornstørrelsen. Paa samme maade 

 er det ogsaa med den yngre og den ældre granits gange i side- 

 stenen, se herom mere s. 25 & 28. Heller ikke viser afsondrings- 

 forholdene, at den ældre granits grænseflade mod gneis har tjent 

 som afkjølingsfiade, men herom mere senere. 



De brudstykker af grundljeldsbergarter og forhærdede skifere, 

 som ligger i den yngre granit, er altid adskilte ved en haarskarp 

 grænse fra graniten. Derimod er ofte grænsen mellem grundfjelds- 

 brudstykker og den ældre granit eller mellem grundfjeldet og de 

 ældre granitgange næsten forvisket, saa det ser ud, som om de lo 

 bergarter paa en maade flyder over i hinanden. Man kan saaledes 

 være i tvivl om, hvor egentlig brudstykket eller gneisen ender, og 

 hvor graniten begynder; den tvivlsomme zone er dog i regelen ikke 

 mer end 1 tomme bred. Ogsaa her spiller hornblendeskiferen en 

 egen, ifølge det foregaaende let forklarlig rolle, idet grænsen mellem 

 den og graniten altid er ganske skarp; paa den anden side har 

 jeg stødt paa gneis — eller glimmerskiferbrudstykker, som saa ud, 

 som om de var ganske opløste i graniten, saa at man ved første 

 blik fik indtryk af at have en „gliuimerkonkretion" i graniten; 

 granitgangene synes ofte næsten at sætte sig i forbindelse med 

 eller gaa over i visse, meget kvarts-feldspathholdige lag i gneisen, 

 nemlig de lag, som i chemisk og mineralogisk henseende staar 

 nær granitgangene. — Disse forholde tyder ogsaa paa, at der i 

 mekanisk henseende var en vis lighed mellem gneisen og den ældre 

 granit ved dennes udbrud. 



gange. Det maa erindres, at skiferne ved grænsen ogsaa er forandrede, nemlig 

 forhærdede eller metair.orfiscrede, og de kan da undertiden ligne de tætte granit- 

 varietcter. 



