CHRISTIANIA VIDENSK.-SKLSK. FOUIIAXDL. 18 8 1. No. 9. 



13 



terne. Det spørgsmaal falder her naturligt : hvorledes gik fort- 

 sættelsen af granitens oprindelige overHade? Bænkene falder paa 

 tjeldets sider mod Lierdalen og Holsfjorden overalt i samme retning 

 som fjeldet selv; altsaa maa granitens overrlade have gaaet som 

 paa profilet angivet. Graniten kan ikke have svulmet op foran 



Fig. io. 



silurpartiet til nogen større højde, thi da raaatte nødvendigvis bæn- 

 kenes nuværende retning have vist dette. Silurpartiet strakte sig 

 naturligvis en del hengere frem (se tig. 10, a) da graniten brud 

 url, men det stykke maa jo ogsaa have havt en ende. Vi faar 

 paa denne raaade et maal for de svundne tiders erosion; vi ser, at 



