CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 188 1. No. 9. 



17 



vil anføre de paa himmelen følgende observationer af bænkenes 

 fald, som jeg har gjort i stenbrud i Tonsenaasen; vi begynder 

 øverst paa østsiden, gaar syd om fj eldet og derpaa nordover paa 

 vestsiden. 45°, 40, 30 mod N, rent 0— S 80, GO, 50, 45, 35, 

 25, 15, 10 mod 0, rent S— S 5, 10, 20, 25, 30, 45, 60, 70, 75, 80 

 mod V, rent V— V 10, 20° mod N. Bænkenes fald er ca. 117 3 ° 

 som middel af en hel del maalinger, medens man af højdekurverne 

 kan beregne, at fjeldsiderne selv falder ca. 14°. Ved Ravnskollen 

 finder man ligeledes, naar man ogsaa her begynder øverst paa øst- 

 siden, gaar syd om fjeldet og op igjen paa vestsiden, følgende 

 fald: 0, 10, 15, 20° mod S (ovenfor skolehuset). Derpaa S 40° 

 0, hvilket rimeligvis staar i forbindelse med den paa kartet af- 

 satte højde i nærheden af skolehuset. Paa de to sider af en gan- 

 ske liden dal nær ved Romsaas noterer man faldene SSO og OSO; 

 det ser ud, som om denne lille dal netop er fremkommet ved den 

 rende, som bænkene paa grund af denne falddifferents danner; 

 dette er dog et extraordinært tilfælde. Længere syd har vi fald 

 S 50, 45 å 40, 15 a 10° mod 0. Paa den lille odde, som fjeldet 

 sender frem foran for Trondhjemsvejen, drejer faldet om fra OSO og 

 SO til SSO; længere mod vest er det i større strækning S 35° 0. 

 Paa den anden side af fjeldet er faldet S 5°. 25, 30, 45° mod V; 

 derpaa møder vi dog et tvivlsomt fald mod S, men da man rundt 

 omkring har brud med fald mod SV, saa kan jeg ikke tillægge 

 denne tilsyneladende uregelmæssighed nogen betydning. Iløjere 

 oppe fra Grorudhagen til Stenbruvand er bænkenes fald mod V. 

 Hele fjeldet er paa vestsiden temmelig brat afskaaret, og dalen 

 ligger rimeligvis en del dybere, end de til bænkene paa fjeldets 

 top svarende banke i dalbunden skulde angive; dette kommer 

 muligens af, at i dalbunden ligger der meget store brudstykker af 

 silur i syeniten, og disse lader sig rimeligvis lettere erodere end 

 syeniten. - - Jeg har for paavist, at bænkene ved Maridals- og 

 Sognsvand, saavidt det lader sig undersøge, danner bækkenformige 

 indsænkninger. Noget lignende er tilfælde med Stenbruvand (se 

 kartet), som ligger paa grænsen mellem syenit og en feldspathpor- 

 fyr, som er ældre end syeniten. Som vi før har seet, inaa syeni- 



Vid.-Selsk. Forh. 1881. No. 9. 2 



